УХВАЛА

15 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 201/6370/24
провадження № 61-16435ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101, укладений 02 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування, після смерті батька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101;
витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101.
Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 14 травня 2025 року позов задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101. Визнано в порядку спадкування за законом право власності ОСОБА_1 
частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101, після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 14 травня 2025 року скасовано в частині задоволених позовних вимог. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101, в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги щодо витребування частини квартири залишено без задоволення. Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 14 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін. Здійснено розподіл судових витрат. 
26 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року, повний текст якої складено 29 липня 2029 року.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що вперше касаційну скаргу було подано вчасно, однак ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику. Вказує, що усунення недоліків відбулось невідкладно після отримання судового рішення від 08 вересня 2025 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
З урахуванням наведених причин пропуску строку на касаційне оскарження, строк на касаційне оскарження має бути поновлений, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, 
але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана фізичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 
3028 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Предметом касаційного оскарження є вимоги про витребування у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2282072012101.
Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірної квартири, тому суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні касаційної скарги,та перевірку правильності сплати заявником судового збору у розмірі, визначеному законом.
Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, експертний висновок, нормативна грошова оцінка спірного нерухомого майна, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.
Крім того, до касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 17 від 13 серпня 2025 року на підтвердження сплати заявником судового збору у розмірі 3 875, 90 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказане платіжне доручення приєднано до касаційного провадження № 61-10689ск25 згідно з довідкою про наявність платіжного доручення. 
Судовий збір, сплачений за подання попередньої касаційної скарги не є належним доказом сплати судового збору за подання даної касаційної скарги, оскільки підлягає поверненню заявнику відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року - залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя М. Є. Червинська