УХВАЛА

14 січня 2026 року 
м. Київ

справа №280/2492/25
адміністративне провадження №К/990/51659/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л. В.,
суддів: Коваленко Н.В., Стеценка С.Г.,
перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 4 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, і
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової виплати до Дня Незалежності України у 2024 році в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, передбаченої частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист" у в повному обсязі;
- стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" недоплачену суму разової грошової виплати до Дня Незалежності України у 2024 році у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої разової грошової виплати в розмірі, а саме 10805,00 грн.
Суд першої інстанції розгляд справи здійснював в порядку спрощеного позовного провадження.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 4 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року, позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2024 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язав ГУ ПФУ в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову виплату до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
ГУ ПФУ в Запорізькій області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд ухвалою від 22 грудня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху, бо скаржник не надав суду документ на підтвердження сплати судового збору.
У строк встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху ГУ ПФУ в Херсонській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучило платіжну інструкцію від 23 грудня 2025 року № 8808 про сплату судового збору.
Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України зазначені кошти судового збору зараховані на казначейський рахунок.
Підставами відкриття касаційного оскарження скаржник визначає норми, передбачені пунктом 1 частини четвертої та підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а сама справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права винятково у таких випадках 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених частинами другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Наведені в касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, які заразом дають підстави для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ГУ ПФУ в Запорізькій області не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. 
Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.
Оскільки касаційна скарга ГУ ПФУ в Запорізькій області подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 4 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Запорізького окружного адміністративного суду справу № 280/2492/25.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Л. В. Тацій
Судді Н. В. Коваленко
С. Г. Стеценко