УХВАЛА

12 січня 2026 року 
Київ
справа № 440/6577/25
адміністративне провадження № К/990/111/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду  Дашутіна І.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 440/6577/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У випадку оскарження судових рішень на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі обов`язково має бути зазначено:
- для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України: 1) норму матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанову Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга); 
- для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України: 1) норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми;
- для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України: 1) норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися .
Крім того, у випадку подання касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою у випадку оскарження судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.
Скаржник, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, формально посилається на постанови Верховного Суду, якими сформульовано критерії застосування підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, зокрема щодо необхідності встановлення статусу особи як сільськогосподарського товаровиробника та фактичного використання спірних об`єктів нерухомості у сільськогосподарській діяльності як умов звільнення таких об`єктів від оподаткування.
Водночас зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник не обґрунтовує, у чому саме суд апеляційної інстанції застосував зазначену норму матеріального права без урахування наведених скаржником висновків Верховного Суду або відступив від них.
Навпаки, доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданих судами попередніх інстанцій, та до спроби повторного встановлення фактичних обставин справи, а саме щодо наявності у позивача статусу сільськогосподарського товаровиробника та використання спірних об`єктів нерухомості у сільськогосподарській діяльності.
Таким чином, наведені у касаційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України, а спрямовані на переоцінку встановлених судами фактичних обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Отже, фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з установленими судами обставинами справи та їх оцінкою, а також до переоцінки доказів, що не є підставою касаційного оскарження у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що касаційна скарга не містить визначених законом підстав касаційного оскарження, а тому відповідно до статті 332 КАС України підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 440/6577/25 повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач І. В. Дашутін