Окрема думка
суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Дундар І. О., Крата В. І.

14 січня 2025 року 
м. Київ

справа № 754/2732/25
провадження № 61-7325св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., розглянув справу № 754/2732/25 та ухвалив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року залишити без змін..
Касаційний суд зазначив, що:
«колегія суддів погоджується з апеляційним судом у тому, що принизливі й образливі висловлювання позивача на адресу суду (судді) першої інстанції є виходом за межі допустимої критики, не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів. Такі дії позивача є очевидним виявом неповаги до суду, використанням процесуального права всупереч змісту останнього та завданню цивільного судочинства. Тому подання такої апеляційної скарги є зловживанням відповідним процесуальним правом;
Отже, висновок апеляційного суду про зловживання позивачем процесуальними правами та наявність підстав для повернення його апеляційної скарги на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України ґрунтується на правильному застосуванні норм. Аргументи позивача цей висновок не спростовують. Тому касаційна скарга є необґрунтованою, а висновок апеляційного суду про повернення на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України апеляційної скарги особі, яка її подала, - правильним».
Не можемо погодитись з зазначеним з таких мотивів.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини перша, друга та четверта статті 44 ЦПК України).
Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 344/10498/16-ц (провадження № 61-4521св24) зазначено, що «при визнанні подання апеляційної скарги проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 містить звинувачення державного виконавця Кузика І. І. у вчиненні злочину та головуючої у справі у прикриванні таких дій та приховуванні злочину, оцінку діям головуючого судді при розгляді іншої її заяви у цій справі, та висловлювання, не передбачені вимогами цивільно-процесуального закону. ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції зобов`язати суддю Домбровську Г. В. надіслати справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, тобто вплинути на суддю першої інстанції. При цьому така вимога не узгоджується з повноваженнями суду апеляційної інстанції відповідно до частини першої статті 374 ЦПК України; аналіз змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 дає підстави для висновку, що вона містить критичні висловлювання щодо законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, а також щодо державного виконавця Кузика І. І., що виходить за межі допустимої в ділових документах лексики, зокрема, щодо вказівки про те, що суддя оскарженою ухвалою прикриває злочинні дії державного виконавця Кузика І. І.; разом із тим, апеляційна скарга не містить нецензурної лексики, лайливих слів чи символів, а також висловлювань, які вжиті в грубій формі та є явно образливими по відношенню до суду. Тому вочевидь не є достатніми підстави для висновку, що подання представником позивача апеляційної скарги є умисним виявом очевидної неповаги до суду (судді) першої інстанції та, відповідно, зловживанням процесуальними правами; колегія суддів уважає, що ступінь допущеної ОСОБА_1 критики на адресу суду першої інстанції та державного виконавця не відповідає вжитим судом апеляційної інстанції заходам процесуального реагування, що полягають в обмеженні права позивача на апеляційний перегляд судового рішення шляхом повернення апеляційної скарги».
У справі, що переглядається:
при визнанні подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами апеляційний суд виходив із того, що в тексті апеляційної скарги заявник використав принизливі та образливі висловлювання щодо суду першої інстанції;
аналіз змісту апеляційної скарги позивача дає підстави для висновку, що вона містить критичні висловлювання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції з посиланням на професійні якості судді першої інстанції, що виходить за межі лексики, допустимої в ділових документах, зокрема, документах, що подаються до суду;
разом із тим, апеляційна скарга не містить нецензурної лексики, лайливих слів чи символів, а також висловлювань, які вжиті в грубій формі та є явно образливими по відношенню до суду чи інших учасників процесу. Тому відсутні підстави для висновку, що подання позивачем апеляційної скарги є умисним виявом очевидної неповаги до суду (судді) першої інстанції та, відповідно, зловживанням процесуальними правами;
ступінь допущеної позивачем критики на адресу суду першої інстанції не відповідає вжитим судом апеляційної інстанції заходам процесуального реагування, що полягають в позбавленні позивача передбаченого Конституцією України права на апеляційний перегляд судового рішення;
За таких обставин оскаржену ухвалу слід було скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Судді І. О. Дундар 

В. І. Крат