УХВАЛА

02 грудня 2025 року 
м. Київ

Cправа №  910/2213/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т.  М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради
на рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року (суддя Кирилюк  Т.Ю.) 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025  року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко   Є.Ю., судді: Кропивна  Л.В., Барсук   М.А.)
у справі №910/2213/25  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» 
до Київської міської ради 
про стягнення 464 070,52 грн,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року    у справі №910/2213/25 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про стягнення з Київської міської ради 464 070,52 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року у справі №910/2213/25 стягнуто з відповідача на користь позивача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою від 15 вересня 2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року    та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року у справі №910/2213/25 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін.
13 жовтня 2025 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Київської міської ради, в якій скаржник просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги у справі №910/2213/25  визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Колос І. Б., Булгакова  І.  В.
Ухвалою від 22 жовтня 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за наведеною касаційною скаргою Київської міської ради на підставі пункту 1 частини першої статті 293, пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), як таку, що подана на рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак без наведення належного обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
10 листопада 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Київської міської ради, в якій скаржник просить прийняти подану касаційну скаргу  як таку, що подана у визначений процесуальним законодавством строк, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 листопада 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги у справі №910/2213/25   визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Колос  І. Б., Булгакова     І.     В.
Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26 листопада 2025 року № 32.2-01/2963 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/2213/25 у зв`язку з відпусткою судді Колос І. Б.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу у справі №910/2213/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова  І. В., Малашенкова Т. М.
11 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про відмову у відкритті касаційного провадження, яке за своєю суттю є запереченням проти відкриття касаційного провадження, і в якій, посилаючись на пункт 3 частини першої статті 293 ГПК України, заявник просить відмовити у відкритті касаційного провадження за повторно поданою касаційною скаргою Київської міської ради у справі №910/2213/25.
За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/2213/25 з огляду на таке.
Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї ж особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини першої статті 293 ГПК України).
Верховний Суд встановив, що 06 жовтня 2025 року Київська міська рада вже зверталася із касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25. У відкритті касаційного провадження за першою касаційною скаргою Київської міської ради на ці ж судові рішення Суд відмовив ухвалою від  22 жовтня 2025 року.
У повторній касаційній скарзі скаржник зазначає про те, що висновки Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження за первинною касаційною скаргою з тих підстав, що предметом оскарження є судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню з підстав малозначності справи є передчасними. Київська міська рада вважає, що Верховний Суд на підставі статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України мав залишити касаційну скаргу без руху і надати скаржнику строк на усунення недоліків первісної касаційної скарги або на підставі частини четвертої цієї статті ГПК України не приймати її і повернути скаржнику.
Проте такі доводи Київської міської ради є помилковими.
Відповідно статті 290 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі (частина перша).
У касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду касаційної інстанції; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) судові рішення, що оскаржуються; 5) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 287  цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у  пунктах 2  і  3  частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень); 6) вимоги особи, яка подає скаргу; 7) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується; 8) перелік доданих до скарги документів (частина друга).
Касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження (частина третя).
До касаційної скарги додаються: 1) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності; 2) документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта).
Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята).
Частиною другою статті 292 ГПК України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених  статтею 290  цього Кодексу, застосовуються положення  статті 174  цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Тобто передбачено, що у разі оформлення касаційної скарги з порушенням або недотриманням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України, зокрема і щодо викладення підстав касаційного оскарження, таку касаційну скаргу Суд має залишити без руху для усунення недоліків.
Натомість, пунктом 4 частини четвертої статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Верховний Суд звертає увагу, що в пункті 5 частини другої статті 287 ГПК України наведений виключний перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах  1,  4  частини першої цієї статті. Неправильне застосування судами першої та / або апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій тільки тоді: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Тобто, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини четвертої статті 292 ГПК України, якщо скаржник у касаційній скарзі зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 цього Кодексу, однак не дотримався вимог щодо змісту обґрунтування та порядку його викладення, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України - Суд залишає таку касаційну скаргу без руху і надає скаржнику строк на усунення таких недоліків.
Повернути скаржнику касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України, касаційний суд може, зокрема, у випадку, якщо у касаційній скарзі взагалі не зазначено і не надано обґрунтування жодної з підстав, передбачених частиною другою статті 287 цього Кодексу.
Натомість первісна касаційна скарга Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25 містила і посилання на підстави, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України, касаційного оскарження цих судових рішень і обґрунтування таких підстав. Така касаційна скарга не підлягала залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, або поверненню її скаржнику на підставі частини четвертої цієї ж статті.
Водночас, як і було встановлено Верховним Судом в ухвалі від 22 жовтня 2025 року предметом позову у справі №910/2213/25  є стягнення 464 070,52 грн, тобто Київська міська рада у цьому випадку оскаржує до касаційного суду судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню.
При зверненні до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник має навести та обґрунтувати, крім іншого, підстави, передбачені ще й пунктами «а» - «г» частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки касаційний перегляд судових рішень у таких справах без наявності наведених підстав, які є виключенням із загального правила, Господарським процесуальним кодексом України не передбачений.
Отже, те, що у первинній касаційній скарзі Київська міська рада належним чином не обґрунтувала наявність підстав, передбачених  пунктами «а» - «г» частини третьої статті 287 ГПК України, було підставою саме для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, а не для повернення касаційної скарги скаржнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 цього Кодексу.
З урахуванням приписів пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України, а також того, що є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї ж особи на ці ж самі судові рішення, Верховних Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25, яку Київська міська рада надіслала до Суду 06 листопада 2025 року. 
Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12 травня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у справі №910/2213/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                             Ю. Л. Власов
Судді                                                                                           І. В. Булгакова
                                                                                          Т.  М.  Малашенкова