УХВАЛА

16 січня 2026 року 
м. Київ

справа №160/20093/25
адміністративне провадження № К/990/52497/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Південно-Східної митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №160/20093/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Друїд Мега» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,
УСТАНОВИВ:
15.12.2025 Південно-Східна митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №160/20093/25.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2025 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, Південно-Східна митниця надіслала до Верховного Суду клопотання про відстрочення сплати судового збору з підстав неможливості його сплатити у визначений термін.
В обґрунтування клопотання Південно-Східна митниця посилається на те, що станом на 06.01.2026 кошторис видатків на 2026 рік ще не затверджений. Як наслідок, фінансування відповідача відсутнє, і тому виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 29.12.2025 є неможливим.

Також на думку Південно-Східної митниці, введення воєнного стану та відсутність коштів на субрахунку КВЕК 2800 (за яким здійснюються видатки для сплати судового збору) є об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі останньої.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» убачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання, зокрема щодо звільнення, зменшення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення, розстрочення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Між тим, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, Південно-Східна митниця доказів на підтвердження рівня свого майнового стану не надає, що, відповідно, унеможливлює вирішення заявленого клопотання станом на цей день.

Крім того, відповідно до частини першої статті 133 КАС України відстрочення сплати судових витрат можливе на визначений строк, однак, Південно-Східна митниця такий не визначає, а посилання на те, що судовий збір буде сплачено після надходження бюджетний асигнувань - не можна вважати визначеним строком.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недолік касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.

За приписами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 121, 169, 332 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ: 

У задоволенні клопотання Південно-Східної митниці про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Південно-Східної митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі №160/20093/25 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
..........................
...........................
...........................
В.П. Юрченко
І.А. Васильєва
Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду