УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

26 січня 2026 року 
м. Київ

справа №520/5210/25
адміністративне провадження № К/990/2685/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л. В.,
суддів: Рибачука А. І., Стеценка С. Г. 
перевірив касаційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 4 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, і
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 лютого 2025 року № 84 в частині відмови виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , згідно клопотання Харківського квартирно- експлуатаціного управління від 2 липня 2024 року за вихідним № 583/3278;
- зобов`язати виконавчий комітет Харківської міської ради виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1 , згідно клопотання Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 2 липня 2024 року за вихідним № 583/3278, для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.
Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 4 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року, позовні вимоги задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 лютого 2025 року № 84 в частині відмови у виключенні з числа службових квартири АДРЕСА_1 , за зверненням Харківського квартирно- експлуатаційного управління від 2 липня 2024 року за вихідним № 583/3278.
Зобов`язав виконавчий комітет Харківської міської ради повторно розглянути звернення Харківського квартирно- експлуатаційного управління від 2 липня 2024 року за вихідним № 583/3278, з врахуванням висновків суду у даній справі.
В іншій частині позовних вимог відмовив.
Виконавчий комітет Харківської міської ради не погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції і подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підставами для касаційного оскарження судових рішень у цій справі називає передбачені пунктом 3 частини четвертої та пунктів «а», «в», частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України далі - КАС України) оскільки, на переконання скаржника, щодо правильного застосування норм матеріального права до спірних правовідносин немає висновку Верховного Суду, який би сформулював правничу позицію про те, як мають застосовуватися норми права в подібних правовідносинах; судові рішення у цій справі мають отримати касаційний перегляд, бо порушені у цій справі питання мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а сама справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення. 
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізації права на касаційне оскарження, дослідила додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні, у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 2661 цього Кодексу.
За пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Предметом оскарження у цій справі є протиправність рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 лютого 2025 року № 84, суть якого полягала у відмові Харківському квартирно-експлуатаційному управлінню за його зверненням від 2 липня 2024 року №583/3278 у виключенні з числа службової Міністерства оборони України житлової площі за адресою: АДРЕСА_1.
Отож, якщо зважити на правила частин третьої, четвертої, пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України, з огляду на характер спірних правовідносин, предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, її складність, а також на те, що означена справа не міститься у переліку справ, визначених частиною четвертою статті 257 КАС України як таких, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, то треба визнати, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі незначної складності.
Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 12 березня 2025 року відкрив провадження у цій справі, визнав справу № 520/5210/25 справою незначної складності та ухвалив провадити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Ці критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права .
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, можуть охоплювати правні явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що призводить до великого числа скарг на такі рішення у подібних справах, тощо.
Однак скаржник не надав будь-яких доказів на підтвердження цих обставин та не обґрунтував, в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, скаржник не навів.
Посилання скаржника на «значний суспільний інтерес» має також загальний, формальний характер та не містить належного обґрунтування наявності заінтересованості суспільства в результатах розгляду саме цієї касаційної скарги судом касаційної інстанції.
Отже, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Виконавчий комітет Харківської міської ради у касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з приписами частини другої статті 341 КАС України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів». 
До того ж треба додати, що за прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), зважаючи на особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою треба відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 3, 4, 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Харківської міської ради про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 4 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.
Суддя-доповідач Л. В. Тацій
Судді: А. І. Рибачук
С. Г. Стеценко