Ухвала

19 січня 2026 року
м. Київ

справа № 209/5542/24
провадження № 61-16555ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 08 квітня 2024 року № E.17.U.0.0/4-6999332 про її звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 28 березня 2024 року та 29 березня 2024 року) без поважних причин; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» звільнити ОСОБА_1 на підставі поданої 22 серпня 2022 року заяви про звільнення за власним бажанням згідно із частиною третьою статті 38 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій згідно законодавства; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до дня ухвалення рішення суду із розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 2 757,81 грн.

Дніпровський районний суд м. Кам`янського рішенням від 03 липня 2025 року позов задовольнив частково. Поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом. Визнав незаконним та скасував наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 08 квітня 2024 року № E.17.U.0.0/4-6999332 про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України - прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 28 березня 2024 року та 29 березня 2024 року) без поважних причин. Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» звільнити ОСОБА_1 на підставі поданої 22 серпня 2022 року заяви про звільнення за власним бажанням згідно із частиною третьою статті 38 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій згідно законодавства. Стягнув із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 500 000,00 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Дніпровський районний суд м. Кам`янського додатковим рішенням від 15 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Переверзева І. В. про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнив частково. Стягнув із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. В решті вимог відмовив.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 03 липня 2025 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 500 000,00 грн скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 2 062 841,88 грн. В іншій частині рішення суду залишив без змін.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» залишив без задоволення, а додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 липня 2025 року - без змін.

29 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» через підсистему «Електронний суд» надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 03 липня 2025 року, додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 липня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
09 січня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» через підсистему «Електронний суд» надіслало до Верховного Суду заяву про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 

Заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню (згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 430 ЦПК України), тому в цій частині судове рішення не підлягає зупиненню.

Проте, постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, підлягає примусовому виконання, тому суд вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та зупинити постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині стягнення середнього заробітку, що не підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 430, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині стягнення середнього заробітку, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 Є. В. Коротенко	
		
	М. Ю. Тітов