ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №  908/673/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), судді Васьковського О.В., судді Картере В.І.,
за участі секретаря судового засідання Громак В.О.,
учасники справи:
боржник - ОСОБА_1 ,
представник боржника - не з`явився,
керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Лященко С.С. - не з`явився,
кредитор - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області,
представник кредитора - Головченко І.С. (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) касаційну скаргу
Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
на ухвалу Господарського суду Запорізької області 
від 29.10.2024
у складі судді: Сушко Л.М.
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
від 31.03.2025
у складі колегії суддів: Іванова О.Г. (головуючий), Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.,
у справі за заявою
ОСОБА_1  
про          неплатоспроможність          фізичної          особи

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.06.2024, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/673/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією призначено арбітражного Лященко Сергія Сергійовича.

2. 23.07.2024 до господарського суду, в порядку встановленому Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника у сумі 1   863   771,00 грн.

3. Ухвалою суду від 13.08.2024 визнані грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 6   056,00 грн. (вимоги по сплаті судового збору), на суму 1   307   179,73 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 556   591,27 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

4. 22.10.2024 зборами кредиторів були прийняті наступні рішення: 
1) Визнати такими, що не підлягають списанню вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області другої черги в розмірі - 1   307   179,73 грн., вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області третьої черги в розмірі - 556   591,27 грн. 
2) Відмовити у зверненні з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з прощенням (списанням) податкового боргу та погашенням боржником всіх вимог кредиторів згідно з Реєстром вимог кредиторів.

5. 24.10.2024 від керуючого реструктуризацією надійшло клопотання, у якому він просив суд: податковий борг ОСОБА_1 , заявлений кредитором Головним управлінням державної податкової служби у Запорізькій області, що виник до дня постановлення ухвали про відкриття провадження по справі № 908/673/24 про неплатоспроможність боржника та віднесений до другої і третьої черги задоволення - визнати безнадійним та списати; закрити провадження у справі № 908/673/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; звільнити ОСОБА_1 від боргів, що виникли до закриття провадження; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, визнати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 у справі №908/673/24 заяву арбітражного керуючого Лященко С.С. про визнання податкового боргу безнадійним та таким, що підлягає списанню, задоволено.
Визнано податковий борг фізичної особи ОСОБА_1 перед Головним управлінням ДПС у Запорізькій області м. Запоріжжя в розмірі 1 863 771,00 грн., з яких 1   307   179,73 грн. - зобов`язання; 327   674,45 грн. - штрафні санкції; 228   916,82 грн. - пеня, безнадійним та таким, що підлягає списанню.
Припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Лященко Сергія Сергійовича.
Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито у зв`язку з погашенням всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

7. Суд першої інстанції дійшов висновку, що податковий борг ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1   722   919,49 грн. та податковий борг з військового збору в сумі 141   386,43 грн. виник протягом 2018 року, а пеню на суму 112,35 грн. на податкове повідомлення - рішення (форма Р) №0026531305 від 06.09.2018 донараховано 25.02.2021.
Тому, в силу положень частини 2 статті 125 КУзПБ та встановлений Кодексом інший порядок погашення заборгованості боржника в процедурі реструктуризації, суд вважає, що зазначений борг боржника охоплюється поняттям боргу, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, а тому є безнадійним та підлягає списанню.

8. Під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено:

8.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.08.2024 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 до фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на суму 6   056,00 грн. (вимоги по сплаті судового збору), на суму 1   307   179,73 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 556   591,27 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

8.2. Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що такі вимоги є обґрунтованими та такими, підтверджується поданими доказами, зокрема рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/6195/20 від 30.11.2020 року.

8.3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/6195/20 від 30.11.2020 адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області  до ФОП ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом - задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 суми податкового боргу перед державою у загальному розмірі 1   864   305,92 грн., яка складається: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1   722   919,49грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11010500; на номер рахунку - UA 208999980333139341000008006. відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр.р-ні/ 14010100 в Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ- 38025423; код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998; з військового збору у розмірі 141   386,43грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11011000; на номер рахунку - UA 228999980313000063000008006, відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./11011000 в Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ- 38025423; код банку (МФО ГУДКСУ)-899998.

8.4. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/6195/20 від 30.11.2020 набрало законної сили.

8.5. 20.01.2021 на виконання Рішення по справі №280/6195/20 від 30.11.2020 року Запорізьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.

8.6. З матеріалів адміністративної справи №280/6195/20 судом було встановлено, що станом на день складення позову за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1   722   919,49 грн. та податковий борг з військового збору в сумі 141   386,43 грн. Загальну сума заборгованості складає  1   864  305,92 грн.

8.7. Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла на підставі:
- донарахування штрафних санкцій за актом перевірки (поточний рік) на підставі податкового повідомлення -рішення (форма ПС) №0026541305 від 06.09.2018 на суму 170,00 грн.;

- донарахування за податковим повідомленням - рішенням (форма Р) №0026531305 від 06.09.2018 на суму 1   209   237,62 грн.;

- донарахування штрафних санкцій за актом перевірки (поточний рік) на підставі податкового повідомлення -рішення (форма ПС) №0026531305 від 06.09.2018 на суму 302   309,41 грн.;

- донарахування пені на підставі податкового повідомлення - рішення (форма Р) №0026531305 від 06.09.2018 на суму 211   202,46 грн.

8.8. Заборгованість з військового збору виникла на підставі:
- донарахування на підставі податкового повідомлення - рішення (форма Р) №0026551305 від 16.11.2018 на суму 98   589,38 грн.;

- донарахування штрафних санкцій за актом перевірки (поточний рік) на підставі податкового повідомлення -рішення (форма РШ) №0026551305 від 16.11.2018 на суму 25   195,04 грн.;

- донарахування пені на підставі податкового повідомлення - рішення (форма Р) №0026551305 від 06.09.2018 на суму 17   602,01 грн.;

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 у справі №908/673/24 - залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 у справі №908/673/24 - залишено без змін.

10. Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вказав на те, що в даному випадку застосуванню підлягає спеціальна норма матеріального права - частина 2 статті 125 КУзПБ.
При цьому, колегія суддів враховує наявність судових рішень за результатами оскарження боржником податкових повідомлень-рішень від 02.04.2019 та про стягнення податкового боргу, що виник на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень від 30.11.2020, яке набрало законної сили 30.12.2020, тобто більше ніж за три роки до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (11.06.2024).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 908/673/24, з вимогою ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого Лященко С.С. про визнання податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед Головним управлінням ДПС у Запорізькій області у сумі 1   863   771,00 грн. (з яких 1   307   179,73 грн. - зобов`язання; 327   674,45 грн. штрафні санкції та 228   916,82 грн. - пеня) безнадійним та таким, що підлягає списанню.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 908/673/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Картере В.І., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.07.2025.

13. Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2025 касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

14. 24.10.2025 заявником касаційної скарги засобами електронного зв`язку подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору в сумі 9   689,60 грн.

15. Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 908/673/24 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025. Датою судового засідання визначено 02.12.2025, про що повідомлено всіх учасників справи.

16. Представниця ГУ ДПС у Запорізькій області в засіданні суду 02.12.2025 (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) повністю підтримала вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просила Суд ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 908/673/24 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого Лященко С.С. про визнання податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перед Головним управлінням ДПС у Запорізькій області у сумі 1   863   771,00 грн. (з яких 1   307   179,73 грн. - зобов`язання; 327   674,45 грн. штрафні санкції та 228   916,82 грн. - пеня) безнадійним та таким, що підлягає списанню.

17. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.
Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

18. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 02.12.2025 та безпосередньо в цей день від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 02.12.2025. Були відсутні і інші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 02.12.2025 .

19. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 №4643-IX), Верховний Суд розглядає справу №908/673/24 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ГУ ДПС у Запорізькій області)

20. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник посилаючись на положення пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пунктів 102.1 , 102.4 статті 102 ПК України відповідно до яких тривале невиконання боржником відповідного судового рішення не може бути підставою для звільнення його від обов`язку сплатити присуджену до стягнення суму боргу, відтак такий податковий борг не може вважатися безнадійним, адже стягується за рішенням суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення платежу; пункту 8 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, якою визначено перелік повноважень зборів кредиторів, крім визнання боргу безнадійним та таким що підлягає списанню.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. Відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

22. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

24. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

25. Із введенням в дію КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

26. Неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

27. З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

28. Тому призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

29. З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 КУзПБ) Верховний Суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

30. Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

31. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 зауважив, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

32. Відповідно до норм КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

33. Предметом судового розгляду у цій справі постало питання правомірності визнання безнадійним та списання відповідно до частини другої статті 125 КУзПБ податкового боргу боржника.

34. Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

35. З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини першої статті 120 КУзПБ). 

36. Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (ч. 1 ст. 122 КУзПБ).

37. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

38. Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначено в статті 45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

39. Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45 - 47 КУзПБ податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, які ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

40. Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

41. Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

42. Так, як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою суду від 13.08.2024 визнані грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 6 056,00 грн. (вимоги по сплаті судового збору), на суму 1   307   179,73 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 556   591,27 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів. Грошові вимоги податкового органу ґрунтуються на рішенні Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/6195/20 від 30.11.2020, що набрало законної сили.

43. Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема викладеною в постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

44. Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що, з огляду на мету та цілі КУзПБ, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при не результативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

45. Аналіз частини першої, третьої статті 125 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що Кодексом визначено перелік боргів, які не підлягають реструктуризації і повне погашення яких є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації.

46. Водночас, частиною другою статті 125 КУзПБ визначено наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та початку процедури реструктуризації боргів боржника щодо податкового боргу, який виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника. 

47. Такими наслідками, зокрема є визнання податкового боргу безнадійним та його списання. 

48. При цьому,  у пункті 101.2 статті 101 ПК України під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється:

- податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 

- податковий борг фізичної особи, яка визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

- податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

- податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

- податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

- податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

49. Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 по справі № 807/2097/16 (№К/9901/99/17) зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

50. Водночас, у другому реченні пункту 102.4 статті 102 ПК України законодавець сформулював виключення із загального правила застосування строку давності для стягнення податкового боргу, а саме вказав, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

51. При цьому слід зауважити, що законодавством не визначено термінів, за межами яких виконання судового рішення про стягнення податкового боргу має бути припинене, і тривалість процедури стягнення боргу не впливає на право стягнення.

52. Виходячи із зазначених вище приписів Верховний Суд акцентує, що за наявності судового рішення про стягнення суми податкового боргу презюмується, що контролюючий орган нарахував та ініціював стягнення цього податкового боргу до закінчення строків давності, передбачених пунктами 102.1, 102.4 статті 102 ПК України, а тривале невиконання боржником відповідного судового рішення не може бути підставою для звільнення його від обов`язку сплатити присуджену до стягнення суму боргу, відтак такий податковий борг не може вважатися безнадійним, адже стягується за рішенням суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення платежу або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

53. Наведене узгоджується з висновками про застосування пункту 102.4 статті 102 ПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 822/2243/17, від 19.05.2020 у справі № 826/8231/15, від 11.06.2020 у справі № 823/127/17 та Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.07.2020 у справі № Б8/129-11 (пункт 10.6), а також у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №922/2727/20.

54. Задовольнивши клопотання боржника про списання всього податкового боргу як безнадійного, суди попередніх інстанцій вказаного вище не врахували, відтак застосували норму частини 2 статті 125 КУзПБ без врахування норм спеціального закону, а саме пункту 102.4 статті 102 ПК України, та без урахування висновків Верховного Суду наведених у пунктах 49, 50 цієї Постанови.

55. При цьому, суди не встановили, чи розповсюджується на Боржника випадки передбачені підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

56. Той факт, що суди попередніх інстанцій не перевірили і не дослідили належним чином обставини, які входили до предмету доказування при вирішенні питання стосовно визнання податкового боргу безнадійним та його списання, не надали оцінки наявним у справі матеріалам та поясненням боржника і ГУ ДПС у Запорізькій області з огляду на наведені вище положення законодавства, за умови, що скаржник звертав увагу судів попередніх інстанцій на вказані обставини, є свідченням того, що судами допущено порушення норм процесуального права, зокрема щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного повного та всебічного розгляду клопотання про визнання безнадійним та списання податкового боргу боржника.

57. Водночас, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно встановити ці обставини з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені у статті 300 ГПК України, згідно з якою суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

58. Крім того, слід зауважити, що Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 акцентував увагу на тому, що до спливу встановленого у частині одинадцятій статті 126 КУзПБ строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

59. Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом (правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові від 03.12.2024 у справі № 916/197/23).

60. Перевірка декларацій про майновий стан боржника є однією з ключових функцій арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, оскільки її метою є встановлення повного і достовірного переліку активів та зобов`язань боржника та дозволяє виявити можливі факти приховування майна та/або доходів боржника.

61. Звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника є засобом перевірки добросовісності боржника. 

62. Своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг.

63. Зважаючи на те, що у справі, яка переглядається касаційним господарським судом: 
- до боржника заявлено вимоги лише одним кредитором (ГУ ДПС у Запорозькій області) і, зокрема, наявність податкового боргу зумовило звернення боржника із заявою про відкриття провадження у справі щодо його неплатоспроможності); 

- остаточних висновків за результатами перевірки майнового стану боржника ще не сформовано, адже місцевим господарським судом не надано оцінки змісту відповідному звіту керуючого реструктуризацією та належності здійснених ним заходів щодо перевірки декларацій про майновий стан боржника; 

- план реструктуризації боргів не розглянуто; 

- суди попередніх інстанцій не перевірили та не дослідили належним чином обставини, які входили до предмету доказування при вирішенні питання щодо визнання податкового боргу безнадійним та його списання, не надали оцінки наявним у справі матеріалам та поясненням боржника і ГУ ДПС у Запорізькій області, -

колегія суддів вважає, що до з`ясування і перевірки наведених обставин висновок про списання податкового боргу боржника як безнадійного є взагалі передчасним. 

64. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

65. Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

66. За результатами касаційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що застосований судами попередніх інстанції підхід у з`ясуванні обставин справи та в оцінці доказів не відповідає встановленим ГПК України вимогам, за змістом яких обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

67. Задовольняючи клопотання керуючого реструктуризацією, суд першої інстанції повно та всебічно не дослідив матеріали справи, при цьому створивши для боржника сприятливі умови для списання заборгованості, а суд апеляційної інстанції вказаної помилки суду першої інстанції не виправив, що в свою чергу виключає можливість висновку про правильне застосування у даному конкретному випадку положень частини другої статті 125 КУзПБ.

68. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги в цій частині.

69. Решта аргументів скаржника не впливають на наведені висновки та не змінюють їх. До того ж, Верховний Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

70. У зв`язку з наведеним, зважаючи на відсутність у суду касаційної інстанції процесуальної можливості дослідження доказів та встановлення обставин справи, які унеможливлюють прийняття Верховним Судом рішення по суті справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи в цій частині на новий розгляд до місцевого господарського суду. Відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

71. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

72. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

73. За наведених вище обставин колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду у даній справі скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

74. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у цій постанові, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та відповідно до чинного законодавства прийняти законне і обґрунтоване рішення.

75. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області - задовольнити частково. 

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі №908/673/24 - скасувати.

3. Справу № 908/673/24 передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                          В.І. Картере