УХВАЛА

19 січня 2026 року 
м. Київ
справа №990/23/25
адміністративне провадження №П/990/23/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого-судді - Желєзного І. В.,
суддів: Білак М. В., Загороднюка А. Г., Мацедонської В. Е., Соколова В. М., 
за участю секретаря судового засідання Зейфман І. М.,
представника позивачки - адвоката Шадріна О. С., 
представниці відповідача - Байдаченко О. І.,
представника третьої особи, Служби безпеки України - Зарєчного Д. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Служби безпеки України про поновлення процесуального строку для подання доказів та їх приєднання до матеріалів справи і клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причин неподання доказів разом з позовною заявою, поновлення процесуального строку, долучення доказів до матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 21 серпня 2024 року № 511/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 серпня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», у частині введення в дію пункту 5 додатку 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 серпня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», щодо застосування санкцій до громадянки України ОСОБА_1 , 
УСТАНОВИВ:
У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського В. О., в якій просить визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 21 серпня 2024 року № 511/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 серпня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», у частині введення в дію пункту 5 додатку 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 серпня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», щодо застосування санкцій до  ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2025 року відкрито провадження у цій справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Суд ухвалою від 24 лютого 2025 року залучив до участі у справі № 990/23/25 Раду національної безпеки та оборони України (далі - РНБО) та Службу безпеки України (далі - СБУ) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, витребував у третіх осіб докази.
07 березня 2025 року СБУ направлено до Верховного Суду копію листа (щодо внесення пропозицій про застосування санкцій) СБУ з додатком (від 17 серпня 2024 року № 4/1199дск), який має гриф обмеження доступу «для службового користування».
13 березня 2025 року на адресу Верховного Суду від СБУ надійшла копія довідки щодо відомостей, які використовувались при підготовці пропозицій про застосування санкцій до ОСОБА_1 (від 10 липня 2024 року № 5/4/2-851дск), яка має гриф обмеження доступу «для службового користування».
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року клопотання СБУ про продовження процесуального строку для подання доказів та пояснень у справі задоволено, продовжено СБУ строк для подання доказів та пояснень у справі № 990/23/25 до 14 квітня 2025 року.
У встановлений в ухвалі строк СБУ подала до Суду пояснення разом із доказами.
29 травня 2025 року представником СБУ через підсистему «Електронний суд» сформовано та подано до Суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання до суду доказів згідно з додатками та приєднання їх до матеріалів справи. 
Таке клопотання обґрунтоване тим, що 23 травня 2025 року Управління правового забезпечення СБУ отримано лист від Департаменту захисту національної державності (далі - Департамент) № 5/4/810-16.1 від 23 травня 2025 року, до якого долучено копію листа Київського національного лінгвістичного університету щодо результатів лінгвістичної експертизи від 06 серпня 2024 року № 870/01 (вх. № 951-В від 19 березня 2025 року) та повідомлено, що у ході здійснення моніторингу ефективності застосування санкцій та за результатами вивчення матеріалів лінгвістичної експертизи встановлено, що вказані матеріали підтверджують правомірність застосування відповідних санкцій до позивача.
Також представник СБУ зазначив, що надання вказаних матеріалів на момент залучення СБУ до розгляду судової справи № 990/23/25 не вбачалось за можливе, у зв`язку із створенням перешкод під час виконання покладених на Департамент завдань, у тому числі здійснення контррозвідувальної діяльності.
У судовому засіданні 19 січня 2026 року представник СБУ підтримав подане клопотання. 
Розглянувши клопотання СБУ, Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частинами першою-третьою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно з частиною першою, абзацом другим частини другої, частиною четвертою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
За правилами частин першої, третьої статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Частиною четвертою статті 79 КАС України передбачено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Статтею 121 КАС України врегульовано питання поновлення та продовження процесуальних строків.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Отже, законодавством регламентовано право суду поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом.
Зважаючи на те, що строк на подання доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтується позиція СБУ щодо правомірності застосування санкцій до позивача, встановлений судом, підстави для задоволення вимог СБУ про його поновлення відсутні.
Разом з цим, частиною другою статті 121 КАС України передбачено право суду з власної ініціативи продовжити пропущений процесуальний строк, встановлений судом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Враховуючи поважність причин, через які СБУ не змогла реалізувати своє право на подання доказів для підтвердження правомірності своєї позиції у строк, встановлений судом, Суд уважає за можливе частково задовольнити клопотання третьої особи, продовжити СБУ строк для подання доказів у цій справі та приєднати їх до матеріалів справи.
15 жовтня 2025 року представницею позивачки через підсистему «Електронний суд» сформовано та подано до Суду клопотання про визнання поважними причин неподання позивачкою доказу разом з позовною заявою, поновлення строку для подання доказу та долучення до матеріалів справи Memorandum on human rights elements for peace in Ukraine, з копією перекладу даного Меморандуму про складові прав людини для досягнення миру в Україні на українську мову. 
На адресу Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 20 жовтня 2025 року надійшло клопотання представника позивачки про приєднання до матеріалів справи перекладу рішення ЄСПЛ у справі «ТОВ «М.С.Л.» проти України».
21 листопада 2025 року представниця позивачки через підсистему «Електронний суд» сформовала та подала до Суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії Меморандуму про правозахисні аспекти для миру в Україні, опублікованого на офіційному сайті Ради Європи.
У судовому засіданні 19 січня 2026 року представник позивачки підтримав подані клопотання.
Як указано вище, на підставі частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Розглянувши клопотання позивачки, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити його частково, продовжити ОСОБА_1 строк для подання доказів у цій справі, приєднавши відповідні докази до матеріалів справи.
Керуючись статтями 9, 79, 121, 243, 248, 250, 256 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Служби безпеки України про поновлення процесуального строку для подання доказів у справі задовольнити частково.
2. Продовжити Службі безпеки України строк для подання до суду доказів у справі № 990/23/25.
3. Приєднати надані Службою безпеки України докази до матеріалів справи № 990/23/25.
4. Клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причин неподання доказів разом з позовною заявою, поновлення процесуального строку та долучення доказів до матеріалів справи задовольнити частково.
5. Продовжити ОСОБА_1 строк для подання до суду доказів у справі № 990/23/25. 
6. Приєднати надані ОСОБА_1 докази до матеріалів справи № 990/23/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. В. Желєзний
Судді М. В. Білак
А. Г. Загороднюк
В. Е. Мацедонська
В. М. Соколов