УХВАЛА

16 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/15746/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

перевіривши матеріали касаційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду (Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.)
від 21.10.2025 (повний текст складено 24.10.2025)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 703 993,57 грн

ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України (далі - Позивач, Скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (далі - Відповідач) про стягнення 7 703 993,57 грн, з яких: 3 499 687,33 грн пені та 4 204 306,24 грн штрафу.
2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем зобов`язань за договором № 4600006885 про закупівлю послуг від 14.12.2022 в частині дотримання строків виконання робіт.
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача штраф у розмірі 17 370, 83 грн, пеню у розмірі 471 805,63 грн та судовий збір у розмірі 7337,65 грн. В іншій частині позову відмовлено.
4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 вказане рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін.
5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 заяву Відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/15746/24 задоволено частково, стягнуто з Позивача на користь Відповідача 15 000 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції.
6. Скаржник (Позивач), з використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025, у якій просить:
- прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження у справі № 910/15746/24;
- скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 у справі № 910/15746/24;
- ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Газойлтехнопайп» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/15746/24;
- судові витрати покласти на Відповідача.
7. На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України підставами касаційного оскарження вказаного вище судового рішення Скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України. 
8. В обґрунтування пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанцій не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у:
- постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24 (щодо порушення процедури подання доказів розміру понесених судових витрат, визначеної статтею 221 ГПК України, та не доведення наявності поважних причин, які унеможливили подання цих доказів до закінчення судових дебатів);
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (щодо того, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу);
- постанові Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 905/671/19 (відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору);
- постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення).
9. У тексті касаційної скарги Скаржник вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції положення статті 221 ГПК України, оскільки представник Відповідача не надав будь-яких доказів понесення судових витрат, у тому числі на правничу допомогу, до закінчення судових дебатів, і не вказав про те, що планує їх подати, та не надав доказів наявності поважних причин неможливості подання документів, які підтверджують судові витрати Відповідача саме до закінчення судових дебатів. На думку Скаржника Відповідачем не дотримано вимоги статті 221 ГПК України, що є самостійною підставою для залишення заяви про розподіл судових витрат без розгляду.
10. Також, на переконання Скаржника, суд апеляційної інстанції порушив частину 9 статті 129 ГПК України, оскільки судовими рішеннями у цій справі встановлено, що Відповідачем допущено порушення умов Договору від 14.12.2022 № 4600006885, а саме - несвоєчасно виконано роботи, у зв`язку з чим позов Скаржника задоволено частково. За доводами Скаржника, якби ТОВ «Газойлтехнопайп» не порушувало умови Договору від 14.12.2022 № 4600006885, то відповідно позов не подавався б Позивачем, тому застосуванню підлягали також положення частини 9 статті 129 ГПК України.
11. Окрім того, у тексті касаційної скарги Скаржник вказує на недослідження судом апеляційної інстанції доказів понесення судових витрат, оскільки:
- Акт від 23.09.2025 № 23/09 до Додаткової угоди № 23/12-2 до Договору № 17.10-1 про надання правової допомоги від 17.10.2023, на який посилається представник Відповідача, не містить детального переліку і опису робіт та здійснених Адвокатом витрат для їх виконання;
- із Договору від 17.10.2023 № 17.10-1 про надання правової допомоги вбачається, що його предметом є представництво інтересів ТОВ «Газойлтехнопайп» у спорах про стягнення грошових коштів за банківськими гарантіями, тобто предмет Договору від 17.10.2023 № 17.10-1 не відповідає суті і предмету спору у справі № 910/15746/24;
- відповідно до пункту 4.1 Договору від 17.10.2023 № 17.10-1 вартість правової допомоги за цим Договором визначається у Рахунках на оплату, проте представник Відповідача не надав жодного рахунку на оплату послуг.
12. Крім виключних випадків касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Скаржник у касаційній скарзі наводить такі підстави касаційного оскарження, як те, що справа має виняткове значення, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
13. З цього приводу Суд зазначає, що згідно з частиною третьою статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення в яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених і підпунктах "а-г" цієї частини.
14. Посилання Скаржника на підстави, передбачені пунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України (розгляд касаційної скарги стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу) є помилковим, оскільки це є підставою для допуску для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не підставами для касаційного оскарження судових рішень. З огляду на предмет спору у цій справі та характер спірних правовідносин, ця справа не визначається як малозначна чи справа, у якій ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
15. За приписами частин першої, четвертої статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.
16. Враховуючи обґрунтування Скаржником випадків, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі цього пункту.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 1 частини другої статті 287, 288- 291, 294, частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/15746/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025. 
2. Призначити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 до спільного розгляду з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 у справі № 910/4941/24 у відкритому судовому засіданні 03 лютого 2026 року о 15:10 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет № 209). 
3. Встановити Відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання його копії та копій доданих документів Позивачу до 02 лютого 2026 року. 
4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
5. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова