УХВАЛА

30 січня 2026 року
м. Київ

справа № 554/9829/23
провадження № 61-1232ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (далі - АТ «Полтаваобленерго») звернулося до суду з вищевказаним позовом до 
ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути заборгованість за необліковану електроенергію у сумі 379 449,07 грн.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 
2024 року позов АТ «Полтаваобленерго» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, у сумі 379 449,07 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» судовий збір у сумі 5 691,74 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2024 року скасовано в частині розподілу судових витрат.
Компенсовано АТ «Полтаваобленерго» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5 691,74 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави 
від 07 березня 2024 року залишено без змін.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції віднесено за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
26 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року (надійшла до суду 29 січня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У постанові Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року не зазначено дати виготовлення повного тексту постанови, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 01 січня 2026 року (четвер).
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 26 січня 2026 року, тобто з пропуском строку подачі касаційної скарги.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що повний текст постанови ним отримано засобами поштового зв`язку 27 грудня 2025 року, однак не надано жодного доказу на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення.
Оскільки, заявником не надано жодного доказу на підтвердження клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідного клопотання.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Г. В. Коломієць