УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 357/10054/22
провадження № 51 - 4178 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року,
встановив:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року,залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду
від 04 червня 2024 року,  ОСОБА_4  засуджено за ст. 156 ч. 2 КК України
до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, на строк 3 роки.
Постановою Верховного Суду від 03 червня 2025 року частково задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року в порядку ст. 433 ч. 2 КПК України та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_4 змінено. Виключено із вказаних судових рішень висновки про визнання винуватим та засудження ОСОБА_4 за епізодом розпусних дій щодо малолітньої влітку 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 . У решті зазначені судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про повторний перегляд у касаційному порядку вироку та ухвали апеляційного суду щодо нього.
Вивчивши касаційну скаргу та перевіривши додані до неї матеріали, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.  
Постановою Верховного Суду від 03 червня 202 року вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 змінено та постановлено остаточне рішення, яким виключено із вказаних судових рішень висновки про визнання винуватим та засудження ОСОБА_4 за епізодом розпусних дій щодо малолітньої влітку 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 , а у решті зазначені судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни. З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про те, що ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо себе, у зв`язку із чим зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге. 
Крім того, відповідно до вимог статей 21 ч. 2, 442 ч. 5 КПК України постанова Верховного Суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є остаточною, обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України. 
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3