УХВАЛА

01 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №  904/3002/23 (904/6872/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., 

розглянувши заяву приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича

про ухвалення додаткового рішення щодо повернення надмірно сплаченого судового збору

за касаційною скаргою приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025

у справі № 904/3002/23 (904/6872/23)

за заявою Приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича в інтересах позивача ОСОБА_1 

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика";
2) ОСОБА_2 ;
3) ОСОБА_3 ;
4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Терміус";

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бігкомерц",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика" - арбітражна керуюча Венська Оксана Олександрівна,

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації прав

в межах справи №904/3002/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ривер Бриз 2017"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика"
про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року приватний виконавець Сивокозов Олександр Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації прав, в якому просив суд:
- витребувати земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: 1210100000:03:196:0029; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1397780612101) від ТОВ "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика" (ідентифікаційний код юридичної особи 32745951) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
- визнати недійсним правочин про передану права власності на об`єкти нерухомого майна: житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1709364612101 та земельної ділянк за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1397780612101 від ОСОБА_2 до ТОВ "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика", що документально оформлений рішенням №08/12/-2 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика" від 08.12.2022 року, підпис на якому нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В., зареєстровано в реєстрі за №1332 та актом приймання-передавання нерухомого майна від ОСОБА_2 до ТОВ "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика" від 08.12.2022 року, підписи на якому нотаріально посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Лозенко В.В. , зареєстровано в реєстрі за №1334, 1335.;
- скасувати державну реєстрацію права власності (номер відомостей про речове право: 48672636) на об`єкт нерухомого майна - житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1709364612101) за ТОВ "Науково-виробничий експертно-технічний центр "Промдіагностика" (ідентифікаційний код юридичної особи 32745951);
- визнати недійсним договір про припинення зобов`язання переданням відступного, що укладений 15.11.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., реєстровано в реєстрі за №1046.;
- скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 44909476) на об`єкт нерухомого майна - житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1709364612101) за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
- скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 29212882) на об`єкт нерухомого майна - житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1709364612101) за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі №904/3002/23 (904/6872/23) відмовлено у задоволенні позовної заяви приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича в інтересах позивача ОСОБА_1 .
Не погодившись з вказаним рішенням, приватний виконавець Сивокозов Олександр Миколайович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3002/23 (904/6872/23) повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3002/23 (904/6872/23) скасовано. Позовну заяву приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації прав - залишено без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 12.11.2025 касаційну скаргу приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 №904/3002/23 (904/6872/23) залишено без змін, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
13.11.2025 до Верховного Суду від приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.2025 заяву приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича передано на розгляд колегії суддів Верховного Суду у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.
Ухвалою Верховного Суду від 17.11.2025 призначено до розгляду заяву приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №904/3002/23 (904/6872/23) у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
У вказаній заяві Сивокозов О.М. , посилаючись на статтю 244 ГПК та статті 4, 7 Закону України «Про судовий збір», просить повернути йому з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги у справі № 904/3002/23 (904/6872/23), а саме різницю між фактично сплаченими 60 680,80 грн та сумою судового збору в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідну дату (розрахунок додається) із застосуванням коефіцієнту 0,8.
У заяві також зазначено - якщо Суд вважатиме неможливим пряме застосування ставки як для оскарження ухвали, то заявник просить також, враховуючи принципи пропорційності та справедливості -перерозподілити судові витрати, визначивши суму надмірно сплаченого судового збору як витрати, що підлягають частковому відшкодуванню заявнику, з урахуванням того, що позов залишено без розгляду, у зв`язку з чим заяву було призначено ухвалою Верховного Суду від 17.11.2025 до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, у резолютивній частині заяви приватний виконавець Сивокозов О.М. просить суд ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання про судові витрати у суді касаційної інстанції.
Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про відмову у винесенні додаткового рішення, з огляду на таке.
Пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У даному випадку заявник просить суд вирішити питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору або здійснення розподілу судових витрат, визначивши суму надмірно сплаченого судового збору як витрати, що підлягають частковому відшкодуванню заявнику, з урахуванням того, що позов залишено без розгляду.
У тексті постанови Верховного Суду від 12.11.2025 судом зазначено, що у зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
З огляду на викладене, оскільки питання про судові витрати, зокрема, розподіл судового збору, було вирішено в ухваленій Верховним Судом постанові від 12.11.2025, то у задоволенні заяви про винесення додаткової постанови в порядку статті 244 ГПК України необхідно відмовити.
Водночас, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення зави про повернення скаржнику надмірно сплаченого судового збору, з огляду на таке.
За змістом частин другої та третьої статті 232 цього ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
Разом з тим за частиною четвертою статті 232 ГПК України перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови.
Також нормами процесуального кодексу передбачено випадки, коли суд апеляційної інстанції постановляє ухвали. Так, згідно з частиною другою статті 281 ГПК України судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції, вирішуються процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З положень частини другої статті 281 ГПК України у їх системному взаємозв`язку з приписами пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України щодо ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, вбачається, що суд апеляційної інстанції не постановляє ухвал за результатами перегляду судових рішень суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (пункт 4 частини першої статті 275 ГПК України), процесуально оформивши закриття провадження у справі постановою в силу прямої вказівки законодавства.
У справі № 904/3002/23 (904/6872/23) суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасував судове рішення місцевого господарського суду та залишив позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки в приватного виконавця були відсутні правові підстави для звернення з позовною заявою в інтересах позивача.
Так, відповідно до статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу, яка відповідно до положень цієї статті може бути оскаржена.
Незалежно від того, у якому вигляді (рішення, ухвали, постанови) прийнято судове рішення про залишення позову без розгляду, його правове значення не змінюється, а відтак порядок його оскарження підпадає під оскарження ухвали суду з процедурного питання.
Приватний виконавець до Верховного Суду оскаржив постанову про залишення позову без розгляду та рішення суду першої інстанції, тобто, предметом касаційного оскарження було процедурне рішення апеляційного суду, а не рішення по суті позовних вимог за позовною заявою, тому з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 30.03.2020 у справі № 911/2034/16, мав сплати судовий збір як за оскарження ухвали суду.
Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно Закону України "Про державний бюджет України" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 році складає 3028,00 грн.
Оскільки відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, сплачується у випадку подання касаційної скарги на ухвалене рішення по суті спору, до яких постанова Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025, прийнята внаслідок перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 у справі № 904/3002/23 (904/6872/23) не відноситься, то розмір судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення процесуального характеру мав становити 2    422,40 грн (з врахуванням коефіцієнту 08, оскільки скаргу подану через систему «Електронний Суд»), тоді як приватним виконавцем Сивокозовим О.М. сплачено 60    680,80 грн судового збору, тобто в розмірі більшому, ніж встановлено Законом, для подання касаційної скарги.
Пунктами 1, 4 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж установлено законом та/або залишення заяви або скарги без розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 у справі №904/3002/23 (904/6872/23) та про повернення судового збору заявнику в розмірі переплаченої суми. 
Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», частиною другою статті 123, статтею 234 ГПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:

1. Відмовити приватному виконавцю Сивокозову Олександру Миколайовичу у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови у справі №904/3002/23 (904/6872/23).

2. Клопотання приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича про повернення переплаченої суми судового збору у справі №904/3002/23 (904/6872/23) задовольнити.

3. Повернути приватному виконавцю Сивокозову Олександру Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_4 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 58    258,40 (п`ятдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень, 40 коп.), сплачений за платіжною інструкцією від 06.08.2025 №5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                           С.В. Жуков

Судді                                                                                          В.І. Картере

                                                                                                              К.М. Огороднік