УХВАЛА
12 січня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/1138/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Агро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 (колегія суддів: Мальченко А. О., Михальська Ю. Б., Тищенко А. І.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор-Агро" до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Агро" про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Стор-Агро" (далі - ТОВ "Стор-Агро") звернулося з позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Агро" (далі - ТОВ "Портал-Агро") про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації.
25.08.2025 Господарський суд Київської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.
08.09.2025 Господарський суд Київської області ухвалив додаткове рішення про часткове задоволення заяви ТОВ "Портал-Агро" про ухвалення додаткового рішення.
06.11.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою скасував рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2025 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 08.09.2025, прийняв нове рішення про задоволення позову.
18.12.2025 ТОВ "Портал-Агро" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Крім цього, скаржник просить зупинити дію постанови суду апеляційної інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.
19.12.2025 від ТОВ "Стор-Агро" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження.
24.12.2025 Верховний Суд постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наданням скаржнику можливості належним чином визначити підставу касаційного оскарження, передбаченої у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, та обґрунтувати таку підставу.
24.12.2025 на виконання зазначеної ухвали, ТОВ "Портал-Агро" надіслав до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги, а саме доповнивши касаційну скаргу підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.
05.01.2026 від ТОВ "Стор-Агро" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження.
Дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що її подано з дотриманням вимог статей 287 - 291 ГПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 294 цього Кодексу в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, наполягаючи на тому, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного: 
- у постановах Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 509/5080/18 та від 29.03.2023 у справі № 446/2455/21 про те, що відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові; 
- у постановах Верховного Суду від 01.10.2024 у справі № 910/20103/23, від 20.02.2024 у справі № 903/1037/22, від 19.03.2024 у справі № 910/4293/22, від 31.10.2023 у справі № 908/722/20, від 29.08.2023 у справі № 909/635/22, від 27.06.2023 у справі № 916/97/21 про те, що за результатами розгляду спору про визнання правочину недійсним має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення;
- у постановах Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 910/7579/16, від 04.06.2020 у справі № 916/1411/19, від 19.02.2020 у справі № 916/1408/19, від 09.04.2019 у справі № 908/1194/18, від 03.09.2019 у справі № 910/14255/18 про те, що за змістом статей 15, 16 215 Цивільного кодексу України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено; 
- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц в контексті того, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку, однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом; 
- у постановах Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц, від 06.10.2021 у справі № 700/303/20, від 23.02.2022 у справі № 700/301/20, від 11.10.2023 у справі № 314/1418/21, від 27.03.2024 у справі № 695/1038/22, від 11.04.2024 у справі № 607/10862/22, від 18.09.2024 у справі № 442/1199/22, від 19.12.2024 у справі № 681/456/23 про те, що реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи погодження проекту у порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки.
Крім того, скаржник наполягає на відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у подібних правовідносинах, а саме:
- коли виникають реальні законні сподівання на користування земельною ділянкою у разі звернення двох або більше осіб до відповідної сільської, селищної, міської ради із заявою про надання невитребуваної земельної ділянки (паю) в оренду у порядку, визначеному статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"? 
- який порядок надання невитребуваної земельної частки (паю), невитребуваної земельної ділянки (після її формування на підставі частини третьої статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)") у разі звернення двох або більше осіб із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передання невитребуваної земельної частки (паю) в оренду? 
- чи надається перевага тій особі, яка першою звернулася до відповідної сільської, селищної, міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або із землеустрою?
Беручи до уваги наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставах, визначених в пунктах 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.
Щодо заперечень ТОВ "Стор-Агро" проти відкриття касаційного провадження, колегія суддів зазначає, що правова оцінка вказаним запереченням буде надана при розгляді касаційної скарги по суті.
Щодо клопотання скаржника про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Обґрунтовуючи клопотання про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції, скаржник посилається на те, що на підставі оспорюваних договорів він використовує спірні земельні ділянки, які станом на момент звернення з даним клопотанням оброблені та підготовлені до посіву озимих культур.
При цьому, скаржник наголошує на тому, що скасування права оренди та договорів оренди призведе до втрати скаржником спірних земельних ділянок, зокрема права користування ними, внаслідок чого, скаржник зазнає матеріальних збитків. 
Водночас, скаржник зазначає, що у разі скасування постанови суду апеляційної інстанції за результатами її перегляду у касаційному порядку, виконати постанову Верховного Суду та поновити права скаржника у повному обсязі буде неможливо, якщо дія оскаржуваної постанови не буде зупинена.
Право суду зупинити дію оскаржуваного судового рішення передбачене абзацом 2 частини четвертої статті 294 та частиною першою статті 332 ГПК України.
Верховний Суд виходить з того, що для зупинення виконання (дії) судового (их) рішення (ь), яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.
Ураховуючи характер правовідносин, викладені у клопотанні доводи, необхідність врахування забезпечення збалансованості інтересів сторін, недопущення негативних невідворотних наслідків, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, Верховний Суд вважає за доцільне зупинити дію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. 
Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то в разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 234, 287- 290, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Портал-Агро" та здійснити перегляд судового рішення у відкритому судовому засіданні 11 лютого 2026 року о 16:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332).
2. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду за вказаною вище адресою або через систему "Електронний суд" відзиви на касаційну скаргу до 02 лютого 2026 року, відсутність яких не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.
3. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їх право брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України. Сторони також можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
5. Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2025 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
5. Витребувати з Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/1138/25.
6. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Київської області та Північного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Є. В. Краснов
Суддя Л. І. Рогач
Суддя Г. М. Мачульський