УХВАЛА

26 січня 2026 року 
м. Київ
cправа № 917/1050/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Кондратова І.Д., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025
(головуючий - Слободін М.М., судді Гребенюк Н.В., Шутенко І.А.)
у справі №917/1050/25 
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Плодородіє " НПК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У 2025 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Плодородіє "НПК" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення заборгованість за поставлений товар та штрафні санкції відповідно до умов договору поставки товару №Х110423-1 від 11.04.2023 у загальному розмірі 508 528,71 грн, що складаються з: 264 920,03 грн борг за поставлений товар, 135 092,26 грн пені, 44 885,40 грн штраф 7%, 14 373,45 грн 3% річних, 49 257,57 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 у справі №917/1050/25 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у справі №917/1050/25 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 у справі №917/1050/25 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плодородіє " НПК" 200 000,00 грн основної заборгованості, 58 718,04 грн пені, 49 257,57 грн інфляційних втрат, 14 179,30 грн 3% річних, 29 841,00 грн штрафу. В решті позовних вимог відмовлено.

06.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у справі №917/1050/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 для розгляду справи №917/1050/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Мамалуй О.О., Баранець О.М.

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.01.2026 №32.2-01/74, у зв`язку з відпусткою судді Мамалуя О.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №917/1050/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 для розгляду справи №917/1050/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Баранець О.М., Кондратова І.Д.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №917/1050/25 є стягнення 508 528,71 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2025 рік - 1 514 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваного судового рішення, що передбачена пп. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що виконання судом гарантій щодо справедливого і публічного розгляду справи та забезпечення права особи на суд є питанням права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики. Вказує, що порядок застосування норм права, передбачених ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли на підставі договорів поставки, у яких строк оплати поставленого товару встановлено через посилання на специфікацію, або інший документ, який не укладався між сторонами або є відсутнім з будь-яких інших причин, є питанням права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики, оскільки дане питання може виникнути у необмеженій кількості спорів, відсутня стала судова практика та існує необхідність для застосування аналогії закону для вирішення зазначеного питання (застосування загальних положень про купівлю-продаж (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України) або застосування загальних положень про виконання зобов`язань (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Проте Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначені доводи зводяться до заперечення встановлених судом обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судом під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

Суд зазначає, що незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття такого рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №917/1050/25 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у справі №917/1050/25 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 у справі №917/1050/25.
2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.
3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець 

І.Д. Кондратова