УХВАЛА

16 грудня 2025 року 
м. Київ
cправа №  922/2376/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги  арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 (колегія суддів у складі: Мартюхіна Н.О.- головуюча, Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.)
у справі № 922/2376/24
за заявою Приватного підприємства "Харків-Полімер"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант-Пак"
про банкрутство, 

ВСТАНОВИВ:
Арбітражний керуючий Смолов Костянтин Вікторович (далі - арбітражний керуючий Смолов К.В.) 03.12.2025 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2025  про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Смолова К.В. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі № 922/2376/24.

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що в прийнятті касаційної скарги арбітражного керуючого Смолова К.В. слід відмовити з огляду на таке. 

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2024 відкрито провадження у справі № 922/2376/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант-Пак" (далі - ТОВ "Атлант-Пак"), призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича.

Постановою Господарського суду Харківської області від 24.10.2024 боржника - ТОВ "Атлант-Пак" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Смолова К.В.

26.08.2025 до Господарського суду Харківської області від ліквідатора банкрута Смолова К.В. надійшли клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, в яких ліквідатор просив суд витребувати від: ТОВ "Екопрес ВВ", ТОВ "Торговий Дім Грантек", ТОВ "ТД "Інвест компані", ТОВ "Промпак Україна", ТОВ "Караван Сімплі", ТОВ "Центр витратних матеріалів", ФОП Казакова А.Є., ФОП Лемешева О.О., копії документів, а саме:
- письмову інформацію щодо змісту господарських взаємовідносин та господарських операцій, що здійснювались між ТОВ "Атлант-Пак" та зазначеними вище суб`єктами господарювання за період з 30.07.2021 (за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство) по 24.10.2024 (визнання ТОВ "Атлант-Пак" банкрутом);
- належним чином засвідчені копії первинних документів, які були складені за результатами господарських операцій, що здійснювались між ТОВ "Атлант-Пак" та зазначеними вище суб`єктами господарювання за період з 30.07.2021 по 24.10.2024, у тому числі, але не виключно, належним чином засвідчені копії договорів, рахунків на оплату, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі тощо.
- належним чином засвідчені копії первинних документів, на підтвердження придбання ФОП Казаковим А.Є., ФОП Лемешевим О.О., ТОВ "Промпак Україна", ТОВ "Торговий Дім Грантек" відповідного обсягу та номенклатури товарів, що реалізовувався в подальшому ТОВ "Атлант Пак", у тому числі, але не виключно, належним чином засвідчені копії договорів, рахунків на оплату, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі тощо.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/2376/24 відмовлено у задоволенні клопотань арбітражного керуючого Смолова К.В. про витребування доказів від суб`єктів господарювання від 26.08.2025.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, арбітражний керуючий Смолов К.В. звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/2376/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання ліквідатора про витребування доказів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора боржника Смолова К.В. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/2376/24. 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Смолова К.В. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі № 922/2376/24.

Вказану ухвалу апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскаржувана в апеляційному порядку ухвала Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів статті 255 ГПК України. 

Верховний Суд погоджується з такими висновками господарського суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 ГПК України встановлено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Приписи статті 255 ГПК України свідчать про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Зокрема, ухвали задоволення клопотання про витребування доказів чи відмову у задоволенні такого клопотання не входять до переліку ухвал, визначеного частиною 1 статті 255 ГПК України, які оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що, "Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що законодавець цілеспрямовано обмежив коло процесуальних питань, результат вирішення яких - ухвали суду - підлягають самостійному апеляційному оскарженню, з огляду на пріоритетність вирішення тих чи інших процесуальних питань. Надання учасникам судового процесу права на апеляційне оскарження всіх ухвал суду першої інстанції окремо від рішення суду незалежно від їх процесуальної суті і значення стало б передумовою для зловживання учасниками справи процесуальними правами та безпідставного затягування розгляду справи, що не відповідало б основним завданням судочинства. Водночас, на переконання Великої Палати Верховного Суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України) перелік судових рішень не є вичерпним: ухвала, зазначена в цій нормі процесуального права, безумовно може бути оскаржена в апеляційному порядку; за відсутності ухвали в зазначеному переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню в справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої права в інший спосіб).".

Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі          № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що "Як зазначалося, для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. Водночас залишення без розгляду заяв, перелік яких міститься у частині другій статті 161 ГПК України (крім позовної), жодним чином не перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки учасники справи не позбавлені права довести до відома суду свою позицію у будь-який інший передбачений процесуальним законом спосіб (зокрема, шляхом надання усних чи письмових пояснень по суті спору). До того ж право особи на виклад своєї позиції у заяві по суті справи може бути захищене шляхом включення заперечень на відповідну ухвалу суду до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами вирішення спору.      За іншого підходу, тобто надання учасникам процесу права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень чи пояснень третьої особи окремо від рішення суду, створюються ризики та передумови для зловживання учасниками справи наданими їм процесуальними правами, що може негативно позначитися на ефективності судового процесу". 

В ухвалі Господарського суду Харківської області від 04.09.2025, якою відмовлено в задоволення клопотання арбітражного керуючого Смолова К.В. про витребування доказів, зазначено, що ліквідатор обрав невірний спосіб захисту щодо отримання необхідної йому інформації, оскільки він просив суд витребувати докази у сторонніх осіб, які не є ані стороною, ані учасником справи про банкрутство, що в свою чергу не може бути витребувано господарським судом в порушення порядку, встановленого приписами Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначає, що для застосування повного інструментарію, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду з позовною вимогою про спростування майнових дій боржника, що є сумнівними (зокрема: документів, які були складені за результатами господарських операцій боржника ( банкрута) з контагентами - договори, накладні, рахунки, акти, тощо та мають силу первинних документів і підтверджують факт здійснення господарської операції ), в порядку частини першої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та в межах вже порушеного позовного провадження у справи про банкрутство, подавати відповідні письмові клопотання до суду в порядку статті 81 ГПК України.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Водночас, у разі помилкового відкриття апеляційного провадження у справі на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, правильними в цьому випадку є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Смолова К.В. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 у справі №922/2376/24 що не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження, то таке провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Приписами частини другої статті 293 ГПК України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Для Верховного Суду правильне застосовування Східним апеляційним господарським судом норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 12.11.2025 у справі про банкрутство ТОВ "Атлант-Пак" є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Смолова К.В. на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 922/2376/24 на підставі частини другої статті 293 ГПК України . 

Керуючись статтями 233, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2376/24 за касаційною скаргою арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Картере 

Судді                                                                                                    С. Жуков 

                                                                                                     В. Пєсков