УХВАЛА

10 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/21356/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду  Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» (далі - ТОВ «Навігатор», скаржник)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025
за позовом Приватного акціонерного товариства «Семпре Сістем Фінанс»
до:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор»;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Центр на Тарасівській»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 
про стягнення 103  843  584,00 грн,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Навігатор» 02.12.2025 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить, зокрема, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/21356/21, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 залишити в силі. Крім того, скаржник у прохальній частині касаційної скарги просить зупинити дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/21356/21 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2025 для розгляду справи №910/21356/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Булгакової І.В., Власова Ю.Л.
До Верховного Суду від ТОВ «Навігатор» 08.12.2025 через Електронний суд надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та відкриття касаційного провадження у справі у якому просить, зокрема, поновити ТОВ «Навігатор» процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 910/21356/21. 
Так, Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.02.2022 у справі №910/21356/21, зокрема, затвердити мирову угоду, укладену між Приватним акціонерним товариством «Семпре Сістем Фінанс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр на Тарасівській» у справі № 910/21356/21, та закрив провадження у справі №910/21356/21.
Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/21356/21 прийнята за наслідками перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 (про затвердження мирової угоди та про закриття провадження у справі) та якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 у справі №910/21356/21 скасовано, у затвердженні мирової угоди від 07.02.2022 у справі №910/21356/21, укладеної між Приватним акціонерним товариством «Семпре Сістем Фінанс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр на Тарасівській» відмовлено , а справу №910/21356/21 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
Отже, постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025  переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 у справі №910/21356/21 про затвердження мирової угоди та про закриття провадження у справі.
Верховний Суд звертається до правової позиції викладеної в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №911/918/15 та від 06.06.2025 у справі №917/141/24 відповідно до якої: «Оскільки закриття провадження у справі у даному випадку є наслідком затвердження судом мирової угоди, процесуальні дії щодо затвердження судом мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку і не можуть розглядатися окремо одна від одної».
Отже з огляду на зазначене оскаржується постанова зі справи якою переглянута  ухвала про затвердження мирової угоди, яка нерозривно пов`язана з ухвалою про закриття провадження у справі [(пункт 13 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)], яка належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.
Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Процесуальний закон покладає саме на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.
Суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.
У поданій касаційній скарзі ТОВ «Навігатор» зазначає, що судом апеляційної інстанції було застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №910/11213/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 посилаючись на статті 92, 97, 98, 116, 239 Цивільного кодексу України та постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №910/17003/21 щодо застосування статей 4, 45, 254 ГПК України. Також скаржник у касаційній скарзі наголошує, що суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, допустив істотне порушення норм процесуального права, оскільки безпідставно задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який не має процесуального права на оскарження ухвали про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами спору.
При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України).
При поданні касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатом розгляду ухвали про затвердження мирової угоди, яка нерозривно пов`язана з ухвалою про закриття провадження у справі, скаржнику необхідно посилатися на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та / чи порушення норм процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення.
Наразі скаржник, як зазначено вище, не зазначає підстави касаційного оскарження за відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України з огляду на предмет оскарження (постанови, прийнятої за наслідками розгляду ухвали) та вище наведених міркувань.
З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.
За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та / або порушення норм процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового акта.
Таким чином, враховуючи доводи касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження.
У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (зокрема, передбачено частиною другою статті 292 ГПК України).
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Верховний Суд роз`яснює, що у разі не усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Навігатор» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої у відповідному абзаці частини другої статті 287 ГПК України, з огляду на предмет касаційного оскарження, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів справи, ураховуючи приписи статей 6, 42, 291 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліку касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.
Враховуючи, що касаційна скарга містить недоліки, Суд вважає за необхідне залишити її без руху, а відтак, заявлені щодо поновлення процесуального строку та зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/21356/21 до закінчення її перегляду в касаційному порядку розглядатимуться після усунення недоліку касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №910/21356/21 - залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через «Електронний суд» або поштою за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Центр «Навігатор», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова