ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року
м. Київ
Справа № 401/2277/23
Провадження № 61-5636св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ситнік О. М.,
суддів: Калараша А. А., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представників ОСОБА_1 - адвоката Козляковського Геннадія Тимофійовича та  ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2024 року, додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2024 року в складі судді Іващенко В. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2025 рокув складі колегії суддів Єгорової С. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І.
в справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради про зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачені грошові кошти, припинення мобінгу, визнання недійсним положення про преміювання та
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що виконуючий обов`язки директора Світловодської центральної районної лікарні (далі - Світловодська ЦРЛ) Савич С. одноособово своїм наказом від 15 липня 2022 року № 06-01/210-к «Про зміну штатного розпису лікарні» фактично ліквідував відділення екстреної медичної допомоги (ВЕМД), що суперечить законодавству України. Він перевів всіх лікарів відділення ургентними лікарями-хірургами хірургічного відділення. Питанням надання невідкладної допомоги в денний час стали займатися ординатори відділень. Це потягло за собою ряд незручностей і непорозумінь в роботі медичного персоналу ВЕМД. Більш того, хворі нехірургічного профілю згідно з цим наказом юридично були позбавлені права на невідкладну медичну допомогу, хоча медичні працівники продовжують надавати медичну допомогу всім хворим, які до них звертаються.
12 грудня 2022 року 14 медичними працівниками Світловодської ЦРЛ складено колективне звернення до Міністерства охорони України, Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації, голови Світловодської міськради та до в. о. директора Світловодської ЦРЛ С. Савича з проханням повернути повноцінне відділення екстреної медичної допомоги (ВЕМД) до Світловодської ЦРЛ. Також у колективному зверненні було порушено питання про причину зменшення заробітної плати медичним працівникам та причину трьохмісячної затримки у видачі заробітної плати. Проте, як зазначає позивачка, відповіді на звернення не отримали.
Наказом від 30 січня 2023 року №06-01/29-к ОСОБА_1 , лікаря-хірурга відділення хірургічного профілю, тимчасово з 01 лютого 2023 року переведено без її згоди строком до 28 лютого 2023 року на посаду лікаря-хірурга поліклініки для заміщення тимчасово відсутнього працівника, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.
У грудні 2022 року їй нарахували 21 074,38 грн; у січні 2023 року - 8 658,86грн; у лютому 2023 року - 11 674, 33 грн (робота в поліклініці).
Вказує, що лікарю-хірургу поліклініки щомісячно виплачуються премії до повного обсягу у заробітній платі, а вона такої не отримувала без пояснення причин. Вказані дії відповідача, на думку позивачки, мають ознаки мобінгу.
Просила:
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачці недоплачені грошові виплати - заробітну плату (оплату праці) починаючи з 01 січня 2023 року до 30 червня 2023 року включно в порівнянні з усіма іншими лікарями-хірургами Світловодської ЦРЛ, які отримують ці виплати в повному обсязі згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року № 28 у сумі не менше 66 452,22 грн. Виплати провести з урахуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ; 
- зобов`язати відповідача припинити мобінг позивачки;
- визнати незаконним, недійсним пункт 4 Положення про преміювання працівників в частині, що премія може виплачуватися за підсумками роботи «за місяць» та «за інший період», як таким, яке прямо суперечить пункту 8.5.15 статуту Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (далі - КНП «Світловодська ЦРЛ»), яке надано відповідачем у цій справі як додаток № 9 до Колективного договору Світловодської ЦРЛ за 2021-2026 роки. А в частині, яка не суперечить статуту лікарні, Положення залишається дійсним.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
11 червня 2024 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
18 червня 2024 року додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позов ОСОБА_1 про припинення мобінгу, визнання недійсним положення про преміювання залишено без задоволення.
Відмовлено в задоволенні заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
01 квітня 2025 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2024 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання нарахувати і виплатити недоплачені грошові кошти, оскільки жодних дій з боку керівництва КНП «Світловодська ЦРЛ», спрямованих на умисне зменшення заробітної плати позивачці, виявлено не було. Заробітну плату працівникам лікарні, зокрема й позивачці, нараховано та виплачено відповідно до положень Постанови № 28, Колективного договору та додатку № 9 до нього (Положення про преміювання).
Відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо припинення мобінгу позивачки та визнання додатку № 9 (Положення про преміювання) до Колективного договору незаконним і таким, що прямо суперечить статуту КНП «Світловодська ЦРЛ», оскільки не було встановлено фактів здійснення тиску чи цькування позивачки з боку її колег чи керівництва лікарні. Суд вказав, що дії позивачки, що передували зверненню до суду, були спрямовані на висловлювання невдоволеності діями чи бездіяльністю керівництва лікарні та профспілки, однак жодних реальних фактів, які б знайшли підтвердження цим подіям, під час судового розгляду справи виявлено не було.
Позовна вимога про визнання додатку № 9 (Положення про преміювання) до Колективного договору незаконним та таким, що прямо суперечить статуту КНП «Світловодська ЦРЛ», задоволенню не підлягає, оскільки оскаржуване положення стосується всіх працівників лікарні, а не тільки особисто позивачки. Крім того, згадане Положення про преміювання є додатком № 9 до Колективного договору КНП «Світловодська ЦРЛ», що затверджувався рішенням Світловодської міської ради за погодженням з профспілкою підприємства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
01 травня 2025 року представники  ОСОБА_1 - адвокат Козляковський Г. Т. та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2024 року, додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2025 року, в якій просили їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з новим розподілом судових витрат.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суддею суду першої інстанції було порушено порядок розгляду заяв про відвід: дві заяви представника позивачки про відвід судді від 18 та від 21 вересня 2023 року не були розглянуті та не були передані суддею на розгляд іншому судді цього ж суду для виконання вимог, передбачених частиною третьою статті 40 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
Посилання суду апеляційної інстанції на те, що вказані заяви були залишені без розгляду 04 жовтня 2023 року протокольною ухвалою суду у зв`язку з відмовою від них представником позивачки, не спростовує того факту, що в порушення вимог статті 40 ЦПК України вони були розглянуті через два тижні після їх подачі.
Суд першої інстанції не вирішив клопотань про витребування від відповідача інформації, що має значення для вирішення справи, які були заявлені 30 вересня 2023 року у відповіді на відзив відповідача. Суди обох інстанцій відмовились витребувати відомості про те, яку загальну суму було реально виплачено як зарплату, і яку загальну суму було реально виплачено як премії. 
У тексті рішення суду першої інстанції текст позовних вимог викладено неправильно та неправильно вказані дати формулювання позовних вимог.
Апеляційний суд зробив необґрунтований висновок про те, що вимоги Постанови № 28 не поширюються на КНП «Світловодська ЦРЛ», та в порушення вимог закону не застосував указану постанову, а також Кодекс законів про працю України, Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» та Статут лікарні, які підлягали застосуванню, чим грубо порушили норми матеріального прав.
Посилається на відсутність правових висновків, через що на практиці існує неоднозначність тлумачення Постанови № 28 про те, що якщо витрати на оплату праці перевищують 85 відсотків отриманих у поточному місяці грошових коштів з урахуванням накопичених залишків, то зарплата установлюється в межах наявного фонду оплати праці, але у розмірі не менше ніж мінімальна заробітна плата.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргудиректор КНП «Світловодська ЦРЛ» - Савич С. зазначив, що суди попередніх інстанцій детально дослідили всі доводи позивачки та надали відповідь на них в оскаржуваних рішеннях. Зокрема щодо нерозгляду судом першої інстанції заяв про відводи апеляційний суд зазначив, що вони були залишені без розгляду в судовому засіданні від 04 жовтня 2023 року; всі клопотання позивачки про витребування доказів були розглянуті та задоволені судом першої інстанції. 
Звернув увагу на висновки Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судув постанові від 19 лютого 2024 року в справі № 760/1125/20-ц щодо дискреційних повноважень роботодавця з виплати працівникові премій як обов`язкових складових заробітної плати та способу захисту порушених прав у подібних правовідносинах.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
10 березня 1999 року наказом № 75/вкА КНП «Світловодська ЦРЛ» дозволено ургентне сумісництво лікарю-хірургу ОСОБА_3 з 01 березня 1999 року з оплатою за фактично відпрацьовані години.
30 січня 2023 року наказом КНП «Світловодська ЦРЛ» № 06-01/29-к ОСОБА_1 тимчасово з 01 лютого 2023 року переведено строком до 28 лютого 2023 року на посаду лікаря-хірурга поліклініки для заміщення тимчасово відсутнього працівника, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.
Статутом КНП «Світловодська ЦРЛ», затвердженим рішенням Світловодської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 995, визначено порядок функціонування лікарні, її статус, місцезнаходження, порядок управління, організаційну структуру підприємства, повноваження трудового колективу.
Відповідно до наказів КНП «Світловодська ЦРЛ», що були узгоджені з профспілкою, починаючи з січня до червня 2023 року працівникам лікарні виплачувалась премія.
Згідно з розрахунковими листами ОСОБА_1 за період з січня до червня 2023 року їй було нараховано заробітну плату, що складалась із окладу, нічних виплат, виплат за сумісництво, виплат за вислугу років, премій. Відповідно до табелів робочого часу за грудень 2022 року-лютий 2023 року ОСОБА_1 виплачувалась надбавка відповідно до кількості відпрацьованого часу.
Згідно з витягом із штатного розпису КНП «Світловодська ЦРЛ» посадовий оклад лікаря-хірурга (ургентного) становить 5 699,00 грн, надбавка за 2 категорію - 434,00 грн, за 1 категорію - 868,00 грн, за вищу категорію - 1 302,00 грн.
ОСОБА_1 є лікарем 1 категорії, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 .
У пункті 4.1.3 Колективного договору КНП «Світловодська ЦРЛ» на 2021-2026 роки, в якому визначено принципи функціонування лікарні, зокрема й порядок виплати премій на надбавок працівникам, передбачено преміювання працівників відповідно до Положення про преміювання (додаток № 9).
Положенням про преміювання КНП «Світловодська ЦРЛ», що є додатком № 9 до Колективного договору, визначено порядок та підстави преміювання працівників лікарні, на підставі вказаного положення працівникам лікарні, починаючи з січня 2023 року, здійснюється виплата премій.
Відповідно до деталізованого розрахунку нарахування заробітної плати лікарю?хірургу ОСОБА_1 за січень-грудень 2022 року заробітна плата нараховувалась, зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 2.
Згідно з деталізованим розрахунком нарахування заробітної плати лікарю-хірургу ОСОБА_1 за січень-червень 2023 року заробітна плата нараховувалась, зокрема, відповідно до Постанови № 28, Положення про преміювання КНП «Світловодська ЦРЛ», наказів про преміювання КНП «Світловодська ЦРЛ».
24 березня 2022 року наказом № 01-06/178 КНП «Світловодська ЦРЛ» зупинило дію окремих положень Колективного договору на період воєнного стану.
13 січня 2023 року наказом № 01-06/34 КНП «Світловодська ЦРЛ» врегулювало питання оплати праці, яким фактично продубльовано Постанову № 28 щодо оплати праці у випадку, якщо витрати на оплату праці перевищують 85 відсотків отриманих коштів у поточному місяці, та вирішило здійснювати преміювання працівників лікарні відповідно до Положення про преміювання, яке є додатком № 9 до Колективного договору.
27 лютого 2023 року наказом від № 01-06/57-к КНП «Світловодська ЦРЛ» поновило дію положень Колективного договору КНП «Світловодська ЦРЛ».
Відповідно до довідки КНП «Світловодська ЦРЛ» від 20 вересня 2023 року № 82 сума заробітної плати медичних працівників, нарахована відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови № 28 за період січень-червень 2023 року, становить 41 389 617,84 грн. Сума надходжень грошових коштів за період січень-червень 2023 року становить 36 310 599,34 грн. Співвідношення витрат на оплату праці із надходженням грошових коштів у період січень-червень 2023 року становить 113 відсотків ((41 389 617,84 грн / 36 310 599,34 грн) х 100 %).
ОСОБА_1 особисто та через своїх представників і Громадську організацію «Громадський контроль» зверталася до КНП «Світловодська ЦРЛ», Світловодської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації, органів поліції, прокуратури, Кіровоградської обласної військової адміністрації, Міністерства охорони здоров`я, Державного бюро розслідувань, Офісу Президента України щодо порушення порядку виплати заробітної плати у КНП «Світловодська ЦРЛ» та щодо протиправних, на її думку, дій керівництва лікарні.
Позиція Верховного Суду
Касаційне провадження у справі відкрито з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зважає, що в цій справі 11 грудня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М. розглядав касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяли представники ОСОБА_2 та адвокат Козляковський Г. Т., на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року, задовольнивши її частково. Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року в частині повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 скасував, справу в цій частині передав до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року в частині повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 залишив без змін.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції (частини перша, третя, четверта статті 37 ЦПК України).
Колегія суддів не вбачає наявності передбачених у статтях 36, 37 ЦПК України підстав для самовідводу суддів у цій справі, оскільки Третя судова палата Касаційного цивільного суду під час попереднього касаційного розгляду надавала оцінку лише висновку апеляційного суду щодо повернення апеляційної скарги, тобто висновків по суті розгляду справи та правової позиції щодо вирішення спору не формулювала.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) закріпив поняття «суд, встановлений законом», яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.
Суд «встановлений законом» має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї юрисдикції.
Одним із доводів касаційної скарги є порушення суддею суду першої інстанції порядку розгляду заяв про відвід.
За вимогами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (частина друга статті 39 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина сьома статті 40 ЦПК України).
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року в справі № 591/4910/16-ц зазначив, що судом першої інстанції не розглянуто заяву про відвід судді у визначеному статтею 40 ЦПК України порядку, процесуальна ухвала з цього питання не постановлена. Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані не були, справа іншому судді для розгляду відводу передана не була, що згідно частини першої статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судових рішень.
У постанові від 14 грудня 2022 року в справі № 301/920/15 Верховний Суд зробив висновок про те, що аналіз матеріалів справи свідчить про те, що 23 серпня 2018 року позивачка через представника подала заяву про відвід колегії суддів апеляційного суду у справі. Водночас ухвала апеляційного суду за результатами вирішення заяви про відвід колегії суддів у матеріалах справи відсутня. За таких обставин постанову апеляційного суду належить скасувати.
Із матеріалів справи, що переглядається, вбачається, що 13 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Козляковський Г. Т. подав до суду першої інстанції заяву про відвід судді Іващенку В. М. на підставі вимог пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України. Посилався на грубі порушення суддею вимог цивільного процесуального закону, оскільки вважав, що в справі за відсутності матеріалів, про необхідність витребування яких вказано в позовній заяві, та які може надати виключно відповідач, без чого неможливо правильно визначити позовні вимоги, порахувати розмір необхідних виплат, проводити підготовче судове засідання та вирішувати всі питання, які повинні бути вирішені в підготовчому судовому засіданні, неможливо (т. 1, а. с. 65).
13 вересня 2023 року ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Іващенка В. М., визнавши заявлений відвід необґрунтованим, цивільну справу передано до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених у частині третій статті 40 ЦПК України.
15 вересня 2023 року ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Мельничика Ю. С. у задоволенні заяви представника   ОСОБА_1 - адвоката Козляковського Г. Т. про відвід судді Іващенка В. М. відмовлено.
18 вересня 2023 року представником  ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Іващенка В. М. на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України. Послалася на те, що, на думку заявниці, суддя Іващенко В. М. зобов`язав позивачку сплатити судовий збір всупереч вимог закону (т. 1, а. с. 82).
21 вересня 2023 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано другу заяву про відвід судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Іващенка В. М. на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України у зв`язку з порушенням, на думку заявниці, суддею вимог Закону України «Про судовий збір». Крім того, в цій заяві просила надати можливість ознайомитися з матеріалами справи (т. 1, а. с. 82).
Водночас ухвали за результатами вирішення заяв представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 18 та 21 вересня 2023 року про відвід судді Іващенка В. М. у матеріалах справи відсутні, на заяві від 18 вересня 2023 року стоїть резолюція судді «до справи», на заяві від 21 вересня 2023 року - «надайте можливість ознайомитись зі справою».
Посилання суду апеляційної інстанції в своїй постанові на те, що вказані заяви були залишені без розгляду 04 жовтня 2023 року протокольною ухвалою суду у зв`язку з відмовою від них представником позивачки, не спростовують доводи заявниці про те, що передбачений вимогами статті 40 ЦПК України порядок розгляду заяви про відвід судді було порушено.
Такі порушення норм процесуального права є самостійною підставою для скасування судових рішень, тому доводи касаційної скарги по суті позовних вимог, а також щодо вирішення судом першої інстанції клопотань про витребування доказів, які заявлялися після подання нерозглянутих судом заяв про відводи, Верховним Судом не досліджуються.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За вимогами пункту 1 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази,якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржені судові рішення ухвалені без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Щодо судових витрат
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представників ОСОБА_1 - адвоката Козляковського Геннадія Тимофійовича та ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 червня 2024 року, додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2025 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. М. Ситнік	
Судді:	А. А. Калараш 	
	С. О. Карпенко 	
	В. В. Сердюк 	
	І. М. Фаловська