УХВАЛА

03 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 642/5327/24
провадження № 61-1119ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду 
м. Харкова від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1. У вересні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 38 497,25 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30 189,05 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 308,20 грн.
2. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 
2024 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 06 листопада 2025 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н 
від 12 квітня 2021 року у розмірі 38 497,25 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
3. 28 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року.
4. Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року.
5. Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що ціна позову у цій справі становить 38 497,25 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). Тому судові рішення у цій справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню. Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
6. 11 січня 2026 року  ОСОБА_1 звернувся вдруге до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова 
від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 06 листопада 2025 року, у якій просить скасувати судові рішення, а справу направити на новий розгляд.
7. Службовою запискою керівника служби розгляду звернень та надання інформації (на правах відділу) Касаційного цивільного суду від 23 січня 2026 року передано касаційну скаргу ОСОБА_1 суддя для її розгляду в установленому 
ЦПК України порядку.
Позиція Верховного Суду
8. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України).
9. Оскільки ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року вже відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за вдруге поданою касаційною скаргою. 
10. Верховний Суд наголошує, що положення пункту 3 частини другої 
статті 394 ЦПК України не містять підстав для відкриття касаційного провадження за вдруге поданою касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, після відмови у відкриття касаційного провадження. 
11. Норми процесуального закону визначають імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній цивільній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на теж саме судове рішення. Ці правила є зрозумілими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування (див., зокрема, ухвалу Верховного Суду від 23 квітня 2024 року у справі №640/20732/22, ухвалу Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 367/6682/21. 
12. Касаційний суд звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша 
статті 44 ЦПК України).
13. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої 
статті 44 ЦПК України).
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду 
м. Харкова від 16 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	О. В. Ступак  О. М. Осіян  Н. Ю. Сакара