УХВАЛА

05 лютого 2026 року 
м. Київ 
справа № 380/19111/25
провадження № К/990/3475/26
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року
у справі № 380/19111/25
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно- аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П. 
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася із адміністративним позовом до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П., у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ (без номера та дати), виданий в.о. начальником А.Білоусом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про призначення Хобзея Б.П. в.о. директора КНП ЛОР ЛОІАЦМС;
- зобов`язати відповідача розглянути заяву від 18 серпня 2025 року (№01-Н-2931 від 19 серпня 2025 року) та скаргу від 18 серпня 2025 року (№01-2833 від 19 серпня 2025 року) і прийняти законне рішення в порядку статті 19 Конституції України та статей 15, 16 Закону України "Про звернення громадян";
- стягнути солідарно з відповідачів матеріальну та моральну шкоду у розмірі 300 000 грн на користь позивачки ОСОБА_1 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року із запереченнями на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2026 року з питань витребування доказів у справі № 380/19111/25.
Також позивачка оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року з питань витребування доказів, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань відводу та ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року з питань витребування доказів у справі № 380/19111/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань відводу у справі № 380/19111/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.
Також ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року з питань витребування доказів на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.
22 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій остання просить скасувати ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та від 21 січня 2026 року.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали
За правилами абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, у разі оскарження ухвал визначених у частині третій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є повернення такої скарги.
Зі змісту оскаржуваних ухвал суду апеляційної інстанції, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що позивачка в апеляційному порядку оскаржила ухвали суду першої інстанції, якими відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про витребування доказів (ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року), залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 від 16 грудня 2025 року за вхідним №99670 про відвід головуючої судді Гулкевич І.З. по справі №380/19111/25 (ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року) та повернуто без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 16 грудня 2025 року за вхідним №99684 про витребування доказів та від 16 грудня 2025 року за вхідним №99697 про розгляд справи колегією суддів у справі №380/19111/25 (ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року).
Суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на вищезазначені ухвали суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України виходив із того, що вони не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду у апеляційній інстанції.
Водночас автор касаційної скарги, оскаржуючи рішення суду визначені у частині третій статті 328 КАС України, не обґрунтовує помилковість висновку суду попередньої інстанції щодо порушення норм процесуального права при відмові у відкритті провадження у цій справі. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди автора касаційної скарги з прийнятими судовими рішеннями.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі № 380/19111/25.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2026 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі № 380/19111/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради "Львівський обласний інформаційно- аналітичний центр медичної статистики" в особі в.о. директора Хобзея Б.П. про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди, - повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

..................................

А.В. Жук
Суддя Верховного Суду