УХВАЛА

02 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №620/2468/21
адміністративне провадження №К/990/1817/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року
у справі № 620/2468/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просив:
- визнати протиправним розпорядження від 19.03.2021 №66-к;
- поновити позивача на посаді директора Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 54000,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 19.03. 2021 № 66-к.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації з 20.03.2021.
Стягнуто з Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (р/р 928201720343160002000007921 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) на користь ОСОБА_1 середній заробіток з час вимушеного прогулу з 20.03.2021 по 21.09.2021 в розмірі 202769,28 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації та присудження середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року - скасовано та ухвалено постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовлено.
Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2024 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
12 грудня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
У клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник просить поновити строк, мотивуючи тим, що первісна касаційна скарга, яку повернуто ухвалою від 08.01.2026, подана касатором в межах строку на касаційне оскарження, а саме 23.12.2025. Отримавши ухвалу про повернення касаційної скарги, позивач зазначає, що в найкоротший строк звернувся вдруге з касаційною скаргою.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та у розумний строк.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження. В обґрунтування скаржник зазначає, що відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування п. 6-8 Тимчасової інструкції у спірних правовідносинах, а також щодо питання застосування даних норм у сукупності та взаємозв`язку з нормами пп. 1.1. п. 1 наказу Міністерства охорони здоровя України від 08.10.1998 № 297; щодо застосування положень ст. 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV, в частині погодження з Мінфіном призначення на посаду та звільнення з посади керівника структурного підрозділу з питань фінансів обласної держадміністрації до спірних правовідносин.
Водночас, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України у взаємозв`язку з можливістю скасування рішення суду першої інстанції (Чернігівського окружного адміністративного суду), яке не було оскаржене в апеляційному порядку, через 4 роки після його реалізації у спірних правовідносинах; щодо застосування частини першої статті 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення у спірних правовідносинах. Проте, Верховний Суд не вбачає необхідності надання висновків у цій частині, оскільки зазначені норми є загальними та зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення.
Також в касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 КАС України, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (п. 1. та п. 4 ч. 2 ст. 353 КАС України).
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 3, 4 частини 4 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 620/2468/21.
Витребувати із Чернігівського окружного адміністративного суду справу № 620/2468/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді Ж. М. Мельник-Томенко 

А. В. Жук