УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 159/6741/25
провадження № 51 - 4884 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року задоволено частково скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Ковельської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, зобов`язано уповноважених осіб Ковельського РУП ГУНП у Волинській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявами ОСОБА_4 від 06 травня та 01 вересня 2025 року.
Ухвалою Волинського апеляційного суду 18 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану вище ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року вказану касаційну скаргу залишено без руху. ОСОБА_4 було вказано на недоліки поданої ним касаційної скарги та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали.
У касаційній скарзі, направленої на виконання цієї ухвали Верховного Суду, ОСОБА_4 повторно порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку та просить призначити новий в суді апеляційної інстанції.
В ухвалі Верховного Суду від 05 січня 2026 року ОСОБА_4 було зазначено про необхідність врахувати та виконати вимоги до касаційної скарги, визначені ст. 427 КПК України, зокрема відповідно до п. 4 ч. 2 зазначеної статті необхідно було зазначити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України, з урахуванням того, що ним оскаржується ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
На виконання ухвали Верховного Суду від 05 січня 2026 року  ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, проте недоліків поданої ним касаційної скарги не усунув з огляду на таке.
У поданій на виконання цієї ухвали Верховного Суду касаційній скарзі ОСОБА_4 так само просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, проте не наводить жодних обґрунтувань щодо незаконності або необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з урахуванням ст. 438 КПК України та вимог ст. 412 КПК України.
Тобто, у касаційній скарзі  ОСОБА_4 , повторно вказуючи на незаконність судового рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, не зазначає в чому це полягає та які порушення допустив суд апеляційної інстанції при прийнятті такого рішення.
За обставин того, що  ОСОБА_4 не усунув недоліків своєї касаційної скарги, яка була залишена без руху, його касаційна скарга підлягає поверненню на підставі ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3