ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 758/8300/24
провадження № 61-12774св25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,
учасники справи:
заявник - Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області; 
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року в складі судді Захарчук С. С. та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року в складі колегії суддів: Верланова С. М., Невідомої Т. О., Нежури В. А.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
1. У липні 2024 року Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області)звернулося до суду із заявою, в якій просило розкрити Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» інформацію, що становить банківську таємницю, відносно платника податків-фізичної особи (далі - ППФО) ОСОБА_1 , а саме: про обсяг та рух коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 з дати відкриття рахунку 02 серпня 2019 року до 30 вересня 2021 року в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ.
2. Заява мотивована тим, що ГУ ДПС у Запорізькій області отримано інформацію від державного реєстратора щодо припинення 30 вересня 2021 року підприємницької діяльності ППФО ОСОБА_1.
3. Вказував, що відповідно до підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами), пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (із змінами) на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 12 квітня 2023 року № 694, виданих ГУ ДПС у Запорізькій області, з 12 квітня 2023 року повинна була розпочатися документальна позапланова виїзна перевірка ППФО ОСОБА_1 .
4. Працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області 12 квітня 2023 року здійснено виїзд за податковою адресою платника: АДРЕСА_1 , проте двері квартири, яка розташована на дванадцятому поверсі, ніхто не відчинив. Тому було складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника ППФО ОСОБА_1 за податковою адресою від 13 квітня 2023 року № 375/08-01-24-09/ НОМЕР_2 .
5. 17 квітня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 3470/5/08-01-24-07-09 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою. Також 19 квітня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 3513/5/08-01-24-09 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання платника податків. Листом від 25 квітня 2023 року 
№ 04-45/3/500 Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради надана відповідь щодо місця проживання ППФО ОСОБА_1 . 
6. Також, на адресу ППФО ОСОБА_1 були направлені запити від 05 січня 2023 року № 5/08-01-24-07-09 та від 12 квітня 2023 року № 14409/6/08-01-24-07-09 про надання інформації та документального підтвердження. Запитувана інформація надана не була.
7. Згідно інформаційної довідки АІС «Податковий блок», ППФО ОСОБА_1 для проведення розрахункових операцій використовував вказаний вище банківський рахунок в АТ «Перший український міжнародний банк».
8. Враховуючи відсутність у заявника будь-яких документів для здійснення перевірки господарської діяльності ППФО ОСОБА_1 та неможливість їх отримання, заявнику слід отримати інформацію, що містить банківську таємницю, а перевірка господарської діяльності є можливою тільки з використанням інформації про обсяг та обіг коштів на банківських рахунках підприємства, тобто інформації, що містить банківську таємницю.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
9. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, в задоволенні заяви ГУ ДПС у Запорізькій області відмовлено.
10. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановивши, що матеріали справи не містять доказів вручення ППФО ОСОБА_1 письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, при цьому, в порушення частини другої статті 350 ЦПК України заявником не зазначено мети використання банківської інформації, яку просить розкрити.
11. Київський апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, додатково вказав, що перевірка хоч і була призначена відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 07 квітня 2023 року, проте беззаперечних доказів того, що ППФО ОСОБА_1 вибув із податкової адреси заявником не надано. При цьому зі змісту наданого заявником акта від 13 квітня 2023 року № 376/08-01-24-07/НОМЕР_2 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю ППФО за податковою адресою слідує лише про разовий вихід фахівців ГУ ДПС у Запорізькій області за податковою адресою ППФО ОСОБА_1., проте вказаний акт не свідчить, що ППФО ОСОБА_1 вибув з даної адреси, оскільки відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 ПК України до вказаного акта не долучено матеріали, що підтверджують факти, наведені в ньому (докази фактичних виїздів працівників ГУ ДПС в Запорізькій області за податковою адресою, участь понятих, відсутні відмітки про час складання).
12. Також, апеляційний суд відхилив як доказ надані заявником копії рекомендованого повідомлення та конверту, адресованих ППФО ОСОБА_1 , оскільки такі не містять інформації щодо вмісту такого відправлення, тобто чи містило дане направлення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки, в матеріалах справи відсутній супровідний лист, опис вкладення тощо.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
13. У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року.
14. Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15. У касаційній скарзі ГУ ДПС у Запорізькій області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про розкриття банком банківської таємниці.
16. Касаційна скарга мотивована необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а саме: від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19, від 01 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21, від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21, від 13 червня 2023 року в справі № 752/18344/21, від 24 квітня 2023 року у справі № 758/6507/18.
17. На переконання заявника, ГУ ДПС у Запорізькій області вчинило всі визначені законом заходи для проведення документальної позапланової перевірки, проте проведення цієї перевірки було неможливим з незалежних від заявника причин, оскільки за отриманою інформацією ППФО ОСОБА_1 за податковою адресою не проживає.
Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив
Фактичні обставини справи, встановлені судами
18. ППФО ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , з 28 вересня 2004 року перебуває на податковому обліку ГУ ДПС у Запорізькій області (Вознесенська Державна податкова інспекція).
19. До ГУ ДПС у Запорізькій області від Державного реєстратора надійшла інформація про те, що 30 вересня 2021 року ППФО ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, що є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.
20. 05 січня 2023 року та 12 квітня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області на адресу ППФО ОСОБА_1 направило запити про надання інформації та документального підтвердження.
21. ГУ ДПС у Запорізькій області видано направлення від 12 квітня 2023 року № 694 на документальну позапланову виїзну перевірку ППФО ОСОБА_1. тривалістю п`ять робочих днів.
22. Працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області 12 квітня 2023 року здійснено вихід за податковою адресою платника ППФО ОСОБА_1.: АДРЕСА_2 , у результаті якого встановлено його відсутність за вказаною податковою адресою, у зв`язку з чим ознайомити з направленнями на перевірку від 12 квітня 2023 року № 694 неможливо. Також 13 квітня 2023 року складено акт 
№ 376/08-01-24-07/ НОМЕР_2 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
23. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
24. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
25. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
26. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
27. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
28. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
29. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
31. Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.
32. У статті 348 ЦПК України зазначено, що у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.
33. У статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.
34. Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.
35. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.
36. Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.
37. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
38. Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
39. Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.
40. Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
41. У підпунктах 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України зазначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
42. У пункті 73.3 статті 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
43. Відповідно до підпунктів 78.1.7, 78.4 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
44. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
45. Отже, виключним випадком, коли у податкового органу виникає право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків без вручення у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, копії відповідного наказу, є отримання інформації, що свідчить про ведення нерезидентом господарської діяльності через постійне представництво на території України, відповідно до вимог підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, без взяття на податковий облік (підпункт 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 ПК України).
46. Судом встановлено, що податковий орган ініціював проведення перевірки у зв`язку з прийняттям рішення про припинення підприємницької діяльності ППФО ОСОБА_1 , а тому мав обов`язок надіслати останньому копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.
47. Подібні правові викладені у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №752/19172/18 (провадження 
№ 61-6822св19) та від 28 травня 2020 року у справі № 761/13288/19 (провадження № 61-6483св20).
48. Установивши, що Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області не надало відповідних доказів про те, що ППФО ОСОБА_1 , щодо якого вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації, неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, так як податковим органом не підтверджено вжиття всіх передбачених ПК України заходів для вручення вказаній особі, необхідних для проведення перевірки.
49. Верховний Суд не приймає до уваги посилання у касаційній скарзі на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19, від 01 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21, від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21, від 13 червня 2023 року в справі № 752/18344/21, від 24 квітня 2023 року у справі № 758/6507/18, оскільки ГУ ДПС у Запорізькій області не навело обґрунтованих правових підстав для відступу від цієї позиції.
50. Зазначений Верховним Судом у цій справі підхід до вирішення подібних спорів є усталеним в судовій практиці та, на переконання колегії суддів, є справедливим з підстав, зазначених у мотивувальній частині цієї постанови.
51. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
52. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
53. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
54.  Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
55. За змістом частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
56. Отже, відсутні правові підстави для розгляду справи за участі представника ГУ ДПС, про що просив заявник у касаційній скарзі.
57. Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.
2. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді  Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
О. В. Ступак