ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 
м. Київ
справа №420/34281/24
адміністративне провадження № К/990/33867/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Крусяна А.В., суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління, скаржник, відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії Управління щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 (далі - постанова КМУ №713);
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію з 01 липня 2021 року позивачу з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, встановленої постановою КМУ №713, виходячи з розміру грошового забезпечення встановленого на підставі рішення суду від 16 червня 2022 року у справі №420/5650/22, з урахуванням раніше виплачених сум.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 06 лютого 2018 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №2262-XII. З 01 липня 2021 року пенсію було перераховано відповідно до постанови КМУ №713, у зв`язку з чим встановлено щомісячну доплату у розмірі 1000 грн. На виконання судового рішення у справі №420/5650/22 25 жовтня 2022 року пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року, після чого припинив виплату щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ №713. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки зазначений перерахунок був здійснений з метою усунення порушення його права на належний розмір пенсії, а не у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників, що виключає підстави для припинення доплати.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ №713.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ №713, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
4. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача, здійснений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якої виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії у розумінні пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713, а відтак не може бути підставою для припинення нарахування та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень, передбаченої зазначеною постановою.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
6. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення постанови КМУ №713, а також не врахував висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24.
7. У касаційній скарзі відповідач не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій про те, що перерахунок пенсії позивача, проведений пенсійним органом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №420/5650/22 з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, а тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії відповідно до постанови КМУ №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови КМУ №713 поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.
8. У касаційній скарзі відповідач зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі №420/17587/24 вже були захищені права позивача на здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії станом на 01 січня 2021 року, які обумовлені підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідних рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IX.
9. Вказаний перерахунок пенсії позивача здійснено у зв`язку з підвищенням з 01 січня 2021 року грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, внаслідок збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
10. Відповідач наводить висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24, у якому зазначено, що перерахунок пенсії військовослужбовця, на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ №704, є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 та постанов КМУ №118 та №168, є правомірною підставою для невиплати доплати до пенсії 2000,00 грн та індексації за 2022, 2023 роки. 
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
11. Касаційна скарга надійшла до Суду 11 серпня 2025 року.
12. Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 420/34281/24, витребувано адміністративну справу та запропоновано учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.
13. Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 03 лютого 2026 року.
14. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
15. Від позивача відзиву на касаційну скаргу Управління не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій. При цьому колегія суддів зазначає, що ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження, згідно довідки про доставку документа в електронний кабінет, позивачем отримано 09 вересня 2025 року о 22:59. 
16. Суд також звертає увагу, що зазначена ухвала Верховного Суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 вересня 2025 року.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 
17. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та йому призначено пенсію у разі втрати годувальника на підставі Закону № 2262-XII, що підтверджено пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_1 та протоколом про призначення пенсії від 06 лютого 2018 року.
18. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/5650/22 пенсійним органом 25 жовтня 2022 року здійснено перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого не була нарахована щомісячна доплата до пенсії до 2000 грн відповідно до постанови КМУ № 713.
19. Судом встановлено, що позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, відповідно до постанови КМУ №713.
20. Проте, Управління листом № 19149-16832/Ж-02/8-1500/24 від 27 червня 2024 року відмовило позивачу у встановленні доплати, у зв`язку з тим, на виконання рішення суду по справі № 420/5650/22, 25 жовтня 2022 року йому проведено перерахунок пенсії. Оскільки до перерахунку на підставі рішення основний розмір пенсії позивача складав 2916 грн, а після перерахунку - 5724,00 грн, тому щомісячна доплата у відповідно до постанови КМУ № 713 відсутня.
21. Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
22. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
23. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
24. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
25. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
26. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року відповідають не повністю, а викладені у касаційній скарзі доводи є частково обґрунтованими з огляду на таке.
27. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
28. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
30. Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
31. Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
32. Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
33. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
34. Ця норма є об`єктивним продовженням задекларованого в статті 1 Конституції України її статусу як соціальної та правової держави.
35. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
36. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
37. Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
38. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон №2262-XII.
39. Згідно статті 64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
40. Відповідно до частини четвертої статті 63 цього ж Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
41. З метою поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року прийняв постанову КМУ №713.
42. За змістом пункту 1 постанови КМУ №713 з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону №2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-XII станом на 01 березня 2018 року, установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-XII.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-XII (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 01 березня 2018 року (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника» від 24 березня 2022 року № 2146-IX), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється у сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
43. Суд також зазначає, що відповідно до пояснювальної записки до проєкту постанови КМУ №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.
44. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб, яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає близько 2000 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій залежно від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема, складають близько 2000,00-2700 грн.
45. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України з 01 липня 2021 року особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія відповідним особам переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року. Тобто такі доплати є тимчасовими, мають компенсаційний та перехідний характер.
46. Отже, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 цієї постанови є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правового акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка була підставою для ухвалення постанови КМУ №713, а саме зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах.
47. Іншими словами, доплати до пенсій (розмір яких обчислювався з прожиткового мінімуму станом на 01 березня 2018 року), передбачені постановою КМУ №713, здійснювалися тимчасово до перерахунку відповідних пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), зокрема через підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ № 704) в редакції з 29 січня 2020 року.
48. За аналогічних правовідносин, здійснивши аналіз пункту 1 постанови КМУ №713 у сукупності з приписами статті 63 Закону №2262-XII, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2025 року, дійшов таких висновків:
«з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-XII до 01 березня 2018 року (і до розміру пенсії на вказану дату) або пенсія яким призначено (поновлена) після 01 березня 2018 року (з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати), було установлено щомісячну доплату в розмірі 2000 грн;
доплата, визначена цією постановою, враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, що здійснюються у зв`язку з прийняттям після 01 березня 2018 року уповноваженим органом нормативно-правового акта, який став правовою підставою для перегляду (перерахування) пенсії. Тобто таке підвищення (перерахунок пенсії) повинне відповідати порядку, передбаченому статтею 63 Закону №2262-XII, та обов`язково мало здійснюватися після 01 березня 2018 року, при цьому не має значення, чи такий нормативно-правовий акт був прийнятий до 01 березня 2018 року або після, оскільки визначальним є саме момент підвищення після 01 березня 2018 року;
метою установлення такої доплати є поетапне зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам
виплата щомісячної доплати в розмірі 2000 грн не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому пункту 1 цієї постанови, переглядалася (перераховувалася) саме після 01 березня 2018 року відповідно до процедури, передбаченої статтею 63 Закону №2262-XII, і такий перегляд (перерахунок) перевищив розмір доплати;
якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався до 01 березня 2018 року або після цієї дати, однак на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло до 01 березня 2018 року, то такий перегляд (перерахунок) не є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000 грн чи її припинення;
водночас, якщо перегляд пенсії (перерахунок) здійснювався після 01 березня 2018 року на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який в особи виникло після 01 березня 2018 року, то такий перегляд (перерахунок), проведений відповідно до статей 43, 63 Закону №2262-XII (підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом), є підставою для нездійснення виплати у розмірі 2000 грн чи її зменшення (в залежності від розміру збільшення пенсії після перерахунку)».
49. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що перерахунок пенсії позивача, здійснений 25 жовтня 2022 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі № 420/5650/22, було проведено на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої станом на 05 березня 2019 року, у зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року. 
50. Зазначеним судовим рішенням визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова КМУ № 103), а також зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45). 
51. У цьому контексті Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22 зазначено, що перерахунок пенсії, здійснений у зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18, яким визнано протиправним і скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103, є виконанням судового рішення, спрямованим на відновлення правового регулювання, яке існувало до прийняття постанови КМУ № 103. Такий перерахунок, за висновком Верховного Суду, не може вважатися перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії у розумінні статті 63 Закону № 2262-XII та, відповідно, не виключає право особи на щомісячну доплату у розмірі 2000 грн.
52. Враховуючи зазначену правову позицію, Суд наголошує, що проведений на виконання судового рішення перерахунок пенсії може мати різну правову природу залежно від підстав, на яких він здійснений. Якщо такий перерахунок проведено на виконання судового рішення, ухваленого у зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням положень постанови КМУ № 103, він має на меті усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на який виникло до 01 березня 2018 року, і не є перерахунком у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.
53. За таких обставин Суд доходить висновку, що перерахунок пенсії позивача, здійснений на виконання рішення суду у справі № 420/5650/22, був спрямований на приведення розміру пенсії у відповідність до вимог законодавства, яке підлягало застосуванню до моменту прийняття постанови КМУ № 103, та на усунення наслідків неправомірного нормативного регулювання, визнаного судом протиправним і нечинним. 
54. Верховний Суд наголошує, що перерахунок пенсії, здійснений на виконання судового рішення у зв`язку з визнанням протиправним та нечинним нормативно-правового акта, яким було обмежено складові грошового забезпечення, за своєю правовою природою є способом відновлення порушеного права та має наслідком приведення пенсійних прав особи у стан, який мав існувати з моменту їх виникнення (ab initio). Такий перерахунок не є підвищенням пенсійного забезпечення у розумінні абзацу третього пункту 1 постанови КМУ №713, оскільки не створює нових соціальних гарантій і не змінює розмірів бюджетних видатків на майбутнє, а лише усуває наслідки неправомірного нормативного регулювання. Відтак він не може розглядатися як юридична підстава для припинення щомісячної доплати, встановленої з метою зменшення диспропорцій у пенсійному забезпеченні.
55. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень постанови КМУ №713, а також не врахування висновку Верховного Суду, викладеного у рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі №400/6254/24. 
56. Крім того, посилання скаржника на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 420/17587/24 як на таке, що забезпечило перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, є безпідставним. Із матеріалів справи № 420/17587/24 убачається, що перерахунок пенсії, здійснення якого було забезпечено цим судовим рішенням, проведено на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 січня 2024 року № ЮО72341, виготовленої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 420/25443/24, та стосувався розміру грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, а не у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення з 01 січня 2021 року через зміну прожиткового мінімуму. Отже, зазначене судове рішення не підтверджує доводів відповідача про здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі підвищення грошового забезпечення у 2021 році та не спростовує висновків судів у цій справі щодо правової природи перерахунку, проведеного на виконання судових рішень, пов`язаних із відновленням правового регулювання, що діяло до прийняття постанови КМУ № 103.
57. Отже, з урахуванням установлених фактичних обставин справи та наведених правових висновків Верховного Суду, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання рішення суду у справі № 420/5650/22, а також і рішення у справі № 420/17587/24, не є підставою для припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, встановленої постановою КМУ № 713.
58. Разом з тим, ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що право позивача на отримання щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ № 713, виникло з 01 липня 2021 року, а відтак підлягає судовому захисту з цієї дати.
59. Водночас колегія суддів наголошує, що право особи на судовий захист у сфері пенсійного забезпечення не є абсолютним та реалізується з дотриманням процесуальних строків звернення до суду, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.
60. Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
61. Наслідки пропуску такого строку врегульовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску строку звернення до суду буде встановлено після відкриття провадження у справі та позивач не заявить клопотання про його поновлення або якщо наведені підстави будуть визнані неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
62. Отже, строк звернення до адміністративного суду є визначеним законом періодом часу, протягом якого особа має право ініціювати судовий захист. Перебіг цього строку починається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а не з дати, яку особа суб`єктивно вважає початком такого порушення.
63. Для правильного визначення початку перебігу строку звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або об`єктивно повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Саме по собі посилання на необізнаність не може визнаватися достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду. Тривала пасивна поведінка особи за наявності об`єктивної можливості дізнатися про стан своїх прав не свідчить про дотримання процесуального строку.
64. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а зазначила, що у спорах із органами Пенсійного фонду України особа може дізнатися про порушення своїх прав, зокрема, з моменту отримання пенсійної виплати в іншому розмірі, ніж вона вважає належним, або з моменту вчинення суб`єктом владних повноважень дій, наслідком яких є зміна обсягу пенсійних прав.
65. Верховний Суд неодноразово наголошував, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому її розмір є відомим особі, яка її отримує. Така особа має реальну та об`єктивну можливість дізнатися про зміну правового режиму пенсійних виплат, а також виявити належну зацікавленість щодо причин такої зміни.
66. При цьому Суд зазначає, що очікування особою на формування або зміну судової практики у подібних правовідносинах саме по собі не є об`єктивною та непереборною перешкодою для своєчасного звернення до суду і не може виправдовувати тривалу пасивну поведінку за наявності об`єктивної можливості дізнатися про зміну обсягу своїх пенсійних прав.
67. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, у якій зазначено, що отримання відповіді органу Пенсійного фонду України на заяву пенсіонера не змінює моменту, з якого особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а лише свідчить про початок активних дій з боку особи щодо їх захисту.
68. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин убачається, що припинення нарахування та виплати щомісячної доплати відбулося у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії 25 жовтня 2022 року. Саме з цієї дати позивач об`єктивно дізнався або повинен був дізнатися про зміну обсягу своїх пенсійних прав та про відсутність відповідної доплати.
69. Водночас з позовом до суду позивач звернувся 05 листопада 2024 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. 
70. Враховуючи наведене колегія суддів доходить висновку, що права позивача можуть бути захищені судом з 05 травня 2024 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, а не з 01 липня 2021 року, як помилково зазначили суди попередніх інстанцій.
71. У зв`язку з цим рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року підлягають скасуванню в частині визначення періоду, за який підлягає судовому захисту право позивача на щомісячну доплату, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та залишення без розгляду позовних вимог за період до 04 травня 2024 року відповідно до статті 123 КАС України.
72. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27 січня 2025 року у справі № 200/422/24, від 11 лютого 2025 року у справі № 280/3620/24, від 24 березня 2025 року у справі № 380/11333/24, від 08 квітня 2025 року у справі №260/4303/24 та від 23 липня 2025 року у справі №560/13415/24.
73. При цьому колегія суддів зазначає, що суд не заперечує наявність у позивача матеріального права на отримання щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ № 713, з 01 липня 2021 року і до моменту припинення її виплати у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії 25 жовтня 2022 року на виконання рішення суду у справі № 420/5650/22. Порушення прав позивача відбулося саме з цієї дати, коли відповідач припинив нарахування та виплату зазначеної доплати, разом із тим, з огляду на те, що позивач звернувся до суду з цим позовом лише 05 листопада 2024 року, його порушені права можуть бути захищені судом виключно в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, тобто з 05 травня 2024 року.
74. Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
75. Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
76. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
77. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають частковому скасуванню, а касаційна скарга - частковому задоволенню.
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01 липня 2021 року по 04 травня 2024 року.
У цій частині позовні вимоги залишити без розгляду.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк
Судді В.М. Кравчук
О.П. Стародуб