ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року 
м. Київ

cправа №  870/19/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я., 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алівія Агро"
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" 
про видачу наказів на примусове виконання ухвалених Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Правова Ліга" рішення від 30.04.2025 та додаткового рішення від 12.05.2025 
у третейській справі № 15/2024 
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"
до Приватного підприємства "Алівія Агро" 
про стягнення 302 339,83 грн
та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Алівія Агро" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" 
про зобов`язання виконати гарантійні зобов`язання та стягнення 1 490 825,65 грн

Учасники справи: 
ТОВ "Полетехніка": не з`явився;
ПП "Алівія Агро":  Рева Д. С.;

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст заявлених вимог
1.1.          02.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Полетехніка" звернулося до Західного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання ухвалених Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Правова Ліга" (далі - Третейський суд) у третейській справі №15/2024 рішення від 30.04.2025 та додаткового рішення від 12.05.2025, зазначаючи про не вчинення Приватним підприємством (далі - ПП) "Алівія Агро" дій щодо добровільного виконання вказаних вище рішень третейського суду. 

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 заяву ТОВ "Полетехніка" задоволено та вирішено видати накази на примусове виконання ухвалених третейським судом у третейській справі №15/2024 рішення від 30.04.2025 та додаткового рішення від 12.05.2025.
2.2.          Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав, які б зумовлювали відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, що передбачені в статті 355 ГПК України та статті 56 Закону України "Про третейські суди".

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
3.1.          Рішенням Третейського суду від 30.04.2025 в складі третейського судді Кудінова В. В у третейській справі №15/2024 первісний позов ТОВ "Полетехніка" до ПП "Алівія Агро" про стягнення заборгованості задоволено частково. Присуджено до стягнення з ПП "Алівія Агро" на корить ТОВ "Полетехніка" 288397,39 грн, з яких: 200000 грн - основний борг, 16826,90 грн - пеня, 40000 грн - штраф, 23770,49 грн - 50% річних, 7800 грн - інфляційні втрати, а також 2888,41 грн третейських витрат за первісним позовом. 
3.2.          В задоволені первісного позову в частині стягнення 13942,44 грн (з них: 8400 грн - основний борг, 1257,02 грн - пеня, 1680 грн - штраф, 2042,62 грн - 50% річних, 562,80 грн - інфляційні втрати) відмовлено.
3.3.          В задоволенні зустрічного позову ПП "Алівія Агро" до ТОВ "Полетехніка" про зобов`язання виконати гарантійні зобов`язання та стягнення 1 490 825,65 грн відмовлено повністю.
3.4.          Додатковим рішенням Третейського суду від 12.05.2025 в складі третейського судді Кудінова В. В. у третейській справі №15/2024 заяву ТОВ "Полетехніка" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, присуджено до стягнення з ПП "Алівія Агро" на користь ТОВ "Полетехніка" 48 847,50 грн витрат на правову допомогу. В іншій частині заяви відмовлено.
3.5.           17.02.2021 ТОВ "Полетехніка" (Виконавець) та ПП "Алівія Агро" (Замовник) погодили та підписали договір №3/Ч 5253 від 17.02.2021 про сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки та поставку запчастин та матеріалів (далі - Договір).
3.6.          Згідно з розділом 7 Договору:
- всі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у зв`язку з ним, або витікають з нього, у тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим третейським судом у складі з одного третейського судді. Місцезнаходження третейського суду м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001;
- сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга";
- сторони визнають обов`язковість рішення обраного Третейського суду відповідно до статті 50 Закону України "Про третейські суди". Протокол засідання Третейського суду не ведеться;
- сторони зобов`язуються сумлінно виконувати обов`язки і вимоги Третейського суду з метою об`єктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для Сторін є остаточним і підлягає виконанню.
3.7.          Отже, рішення Третейського суду прийнято в спорі, що передбачено третейською угодою та вирішені питання в межах цієї третейської угоди.
3.8.          Третейська угода відповідає вимогам статей 12, 13 Закону України "Про третейські суди" та статті 7 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга".
3.9.          Відповідно до статей 6, 27 Закону України "Про третейські суди", статей 5, 23 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" спір за позовом ТОВ "Полетехніка" до ПП "Алівія Агро" про стягнення 302 339,83 грн підвідомчий Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" і належить до його компетенції.
3.10.          З урахуванням умов п.7.1 укладеного між сторонами Договору, визначення та призначення судді (суддів) у конкретній третейській справі має відбуватися з дотриманням порядку призначення судді (суддів) для розгляду справи, визначеного Регламентом третейського суду.
3.11.          У статті 61 Регламенту третейського суду закріплений перелік підстав для відводу чи самовідводу третейського судді аналогічний до переліку підстав, передбачених статтею 19 Закону України "Про третейські суди".
3.12.          Згідно з частиною п`ятою статті 57 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" (тут і далі у редакції, що діяла на момент розгляду третейської справи № 15/2024) призначення третейського судді або складу третейських суддів, а також передача справи головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово, оформляється розпорядженням голови Третейського суду, його заступника, у відсутність голови Третейського суду, яке є остаточним і не підлягає оскарженню.
3.13.          Розпорядженням голови Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" Кудінова В. В. від 02.12.2024 для розгляду цієї справи призначено за його згодою третейського суддю Кудінова В. В. 
3.14.          Відповідач в наданих суду запереченнях на заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду зазначив про те, що голова третейського суду Кудінов В. В. є одночасно і третейським суддею цього ж суду, що свідчить про наявність конфлікту інтересів.
3.15.          Однак, виконання Кудіновим В. В. повноважень голови Третейського суду, не свідчить про можливість та    не звільняє його від обов`язку здійснювати розгляд справ третейського суду в порядку, встановленому регламентом цього третейського суду. Не містять відповідних заборон ані приписи Закону України "Про третейські суди", ні Регламент Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга".
3.16.          Доводам відповідача щодо не вжиття Третейським судом заходів з належного повідомлення його про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення суд не надавав оцінку, зазначивши про те, що при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності й обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених в статті 355 ГПК України та в частині шостій статті 56 Закону України "Про третейські суди".
3.17.          Судом першої інстанції з`ясовано наступне:
- рішення Третейського суду від 30.04.2025 та додаткове рішення від 12.05.2025 у третейській справі №15/2024 не скасовано компетентним судом; 
- справа підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
- строк для звернення з заявою про видачу наказу не пропущений та заявлений в межах трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом; 
- рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою за укладеним між сторонами Договором (п.7.1); 
- третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; 
- доказів того, що склад Третейського суду сформований в порушення вимог Закону України "Про третейські суди" та третейської угоди, не надано; 
- рішення Третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України, 
- Третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі;
- в матеріалах справи відсутні докази добровільного виконання боржником (відповідачем) рішення третейського суду у третейській справі № 15/2024.

4. Короткий зміст апеляційної скарги
4.1.          ПП "Алівія Агро" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у цій справі. 

5. Узагальнені доводи апеляційної скарги
5.1.          Третейське застереження, викладене у договорі, є недійсним, оскільки директор ПП "Алівія Агро" не підписував вказаний договір.
5.2.          Склад третейського суду, який розглядав дану справу, не був повноважним та не відповідав вимогам закону (головуючий по справі у третейському суді призначив сам собі дану справу, що є порушенням безсторонності та неупередженості; в даному випадку призначення справи мав здійснити заступник голови третейського суду; в матеріалах третейської справи відсутня згода судді на його призначення для розгляду даної справи).
5.3.          Третейський суд не вжив заходів щодо належного повідомлення ПП "Алівія Агро" про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі.
5.4.          Гонорар успіху, як складова частина судових витрат, був стягнутий незаконно.

6. Позиція інших учасників щодо апеляційної скарги
6.1.          ТОВ "Полетехніка" у відзиві заперечувало проти апеляційної скарги, просило Суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, зазначаючи наступне:
- посилання скаржника на недійсність третейського застереження з підстав не підписання (не укладення) між сторонами договору не відповідає дійсності та спростовується наявними у третейській справі матеріалами, поданими ПП "Алівія Агро", зокрема, зустрічним позовом, претензією вих№21/10-1 від 21.10.2021 та письмовими поясненнями від 03.03.2025;
- відповідно до п.10.1 укладеного між сторонами договору третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі з одного третейського судді у відповідності з його Регламентом;
- третейський суддя Кудінов В.В., який розглядав справу №15/2024 був призначений третейським суддею відповідно до вимог Регламенту постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга", з урахуванням положень Закону України "Про третейські суди";
- належного обґрунтування щодо незаконності додаткового рішення  третейського суду скаржником не наведено.

7. Апеляційне провадження
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Алівія Агро" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі №870/19/25, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.11.2025 об 13:00.
7.2.          11.11.2025 до початку судового засідання на адресу Верховного Суду від ПП "Алівія Агро" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника підприємства для участі в судовому засіданні, призначеному на 11.11.2025.
7.3.          ТОВ "Полетехніка" явку свого представника в судове засідання 11.11.2025 не забезпечило, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу, окрім зазначеного вище, до Суду не надходило.
7.4.          Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2025 клопотання ПП "Алівія Агро" було задоволено, розгляд справи відкладено на 18.11.2025 - 15:00.
7.5.          12.11.2025 до Верховного Суду від ПП "Алівія Агро" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.6.          Ухвалою Верховного Суду від 13.11.2025 вказане клопотання задоволено та вирішено проводити судові засідання у даній справі за участю представника ПП "Алівія Агро" - адвоката Реви Д. С. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.7.           18.11.2025 на адресу Верховного Суду до початку судового засідання від ПП ""Алівія Агро" надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.
7.8.          В судовому засіданні 18.11.2025 представник ПП "Алівія Агро" підтримав вказане клопотання та просив Суд його задовольнити.
7.9.          Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2025 в задоволенні поданого ПП "Алівія Агро" клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовлено.
7.10.          В судовому засіданні 18.11.2025 представник ПП "Алівія Агро" підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити.
7.11.          ТОВ "Полетехніка" явку свого представника в судове засідання 18.11.2025 не забезпечило, про причини нез`явлення Суд не повідомило та будь-яких заяв або клопотань з цього приводу не надходило.
7.12.           Колегія суддів враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Оскільки явка представників учасників даної справи не була визнана обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю позивача, який не забезпечив явку свого представника.

8. Позиція Верховного Суду
8.1.          За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.
8.2.          Відповідно до частин першої, другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
8.3.          За змістом частини другої статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
8.4.          Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
8.5.          Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи за результатами розгляду заяв про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.
8.6.          Оцінивши доводи, зазначені в апеляційній скарзі та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування апеляційним господарським судом як судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
8.7.          Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене за результатами розгляду заяви ТОВ "Полетехніка" про видачу наказу на примусове виконання ухвалених третейським судом у третейській справі №15/2024 рішення від 30.04.2025 та додаткового рішення від 12.05.2025.
8.8.          Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.
8.9.          Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
8.10.          Відповідно до статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:
1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;
2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;
4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
5) третейська угода визнана недійсною;
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;
8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;
9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
8.11.          В статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п.1-1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.
8.12.          Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.
8.13.          В частині шостій статті 56 Закону України "Про третейські суди" наведено підстави, за яких компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, що аналогічні тим, які наведені у статті 355 ГПК України.
8.14.          Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України.
8.15.          Встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 ГПК України та статті 56 Закону України "Про третейські суди" (відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20).
8.16.          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.02.2021 між ТОВ "Полетехніка"    (виконавець) та ПП "Алівія Агро" (замовник) було укладено договір №3/Ч 5253 про сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки та поставку запчастин та матеріалів (далі - Договір).
8.17.          Порядок вирішення спорів погоджено сторонами у п.7.1 Договору, згідно з яким всі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у зв`язку з ним, або витікають з нього, у тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим третейським судом у складі з одного третейського судді. Місцезнаходження третейського суду м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга". Сторони визнають обов`язковість рішення обраного Третейського суду відповідно до статті 50 Закону України "Про третейські суди". Протокол засідання Третейського суду не ведеться. Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати обов`язки і вимоги Третейського суду з метою об`єктивного розгляду спору. Рішення Третейського суду для Сторін є остаточним і підлягає виконанню.
8.18.          Суд першої інстанції встановив, що зазначена третейська угода, є дійсною і чинною для сторін, доказів її розірвання у передбачений договором чи законом спосіб суду не надано, рішення про визнання недійсним третейського застереження у матеріалах справи відсутнє, тому за висновком колегії суддів у даному випадку діє встановлена статтею 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.
8.19.          Твердження скаржника про те, що викладене у Договорі третейське застереження є недійсним, оскільки директор ПП "Алівія Агро" не підписував вказаний Договір, відхиляється колегією суддів, оскільки за змістом матеріалів третейської справи № 15/2024 вбачається, що ПП "Алівія Агро" подало зустрічний позов до ТОВ "Полетехніка" про зобов`язання останнього виконати за договором договір №3/Ч 5253 від 17.02.2021 гарантійні зобов`язання та стягнення коштів. При цьому, до зустрічного позову додано копію вказаного договору, який містить підписи та відбитки печаток обох сторін.
8.20.          Тобто, доводи щодо неукладеності вищевказаного Договору, а відтак і відсутності третейського застереження не відповідають матеріалам третейської справи та доказам, наданим безпосередньо ПП "Алівія Агро".
8.21.          З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що рішення третейського суду прийнято в спорі, що передбачено третейською угодою та вирішені питання в межах цієї третейської угоди. Протилежного скаржником не доведено.
8.22.          Твердження скаржника щодо невідповідності вимогам законодавства складу третейського суду, який розглядав дану справу, відхиляються колегією суддів з наступних підстав.
8.23.          Суд першої інстанції встановив, що в статті 61 Регламенту третейського суду закріплений перелік підстав для відводу чи самовідводу третейського судді аналогічний до переліку підстав, передбачених статтею 19 Закону України "Про третейські суди".
8.24.          Положення частини п`ятої статті 57 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" (в редакції, яка діяла на момент розгляду третейської справи № 15/2024) передбачають, що призначення третейського судді або складу третейських суддів, а також передача справи головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово, оформляється розпорядженням голови Третейського суду, його заступника, у відсутність голови Третейського суду, яке є остаточним і не підлягає оскарженню.
8.25.          В матеріалах третейської справи № 15/2024 наявне розпорядження голови Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" Кудінова В. В. від 02.12.2024, за змістом якого для розгляду цієї справи призначено за його згодою третейського суддю Кудінова В. В.
8.26.          Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, виконання Кудіновим В. В. повноважень голови третейського суду, не свідчить про можливість та не звільняє його від обов`язку здійснювати розгляд справ третейського суду в порядку, встановленому регламентом цього третейського суду.
8.27.          Ані приписи Закону України "Про третейські суди", ні Регламент Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова ліга" не забороняє особі, яка виконує повноваження голови третейського суду призначити себе як третейського суддю для розгляду третейського спору (подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №870/15/24).
8.28.          Решта доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо правомірності стягнення гонорару успіху додатковим рішенням третейського суду та не вжиття третейським судом заходів щодо належного повідомлення ПП "Алівія Агро" про розгляд заяви стосовно ухвалення додаткового рішення не охоплюються визначеними статтею 255 ГПК України та статтею 56 Закону України "Про третейські суди" підставами для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, які підлягають встановленню під час розгляду відповідної заяви.
8.29.          Перевіряючи наявність підстав для видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за заявою позивача, суд першої інстанції встановив, що:
- ухвалені третейським судом у третейській справі №15/2024 рішення від 30.04.2025 та додаткове рішення від 12.05.2025 не скасовано компетентним судом та є чинними; 
- справа, в якій прийнято рішення третейським судом, підвідомча третейському суду;
- третейське застереження міститься у п.7.1 укладеного між сторонами Договору, докази визнання його недійсним не надано;
- склад третейського суду відповідає вимогам закону;
- рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України, при цьому, третейський суд, ухвалюючи рішення, не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди, а також про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі. 
- в матеріалах справи відсутні докази добровільного виконання боржником (відповідачем) рішення третейського суду у третейській справі № 15/2024.
8.30.          Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про відсутність передбачених статтею 355 ГПК України та частиною шостою статті 56 Закону України "Про третейські суди" підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішень третейського суду за заявою ТОВ "Полетехніка".
8.31.          Тож, з огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ "Полетехніка". 
8.32.          Наведеними в апеляційній скарзі аргументами не доведено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
8.33.          Зважаючи на вищенаведене, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали Західного апеляційного господарського суду про задоволення заяви позивача щодо видачі накази на примусове виконання ухвалених третейським судом у третейській справі №15/2024 рішення від 30.04.2025 та додаткового рішення від 12.05.2025.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
9.1.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2.          Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
9.3.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін, а в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено.
9.4.          Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 269, 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алівія Агро" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у справі                                   № 870/19/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський

Судді                                                                                К. М. Огороднік

                                                                                В. Я. Погребняк