УХВАЛА

05 січня 2026 року 
м. Київ

справа №440/7841/25
адміністративне провадження № К/990/51025/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Жука А.В.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №440/7841/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо незастосування п. 4 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 в редакції з 29.01.2020 при обчисленні в період із 28.04.2022 по 20.05.2023 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме: невизначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 постанови;
- зобов`язати здійснити перерахунок за період із 28.04.2022 по 20.05.2023 включно, належні суми грошового забезпечення обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених згідно з п. 4 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 в редакції з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести виплати.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 28.04.2022 по 19.05.2023 з урахуванням визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.04.2022 по 31.12.2022 - з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, з 01.01.2023 по 19.05.2023 - з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, та провести виплату різниці з урахуванням фактично сплачених сум, з утриманням належних податків та зборів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 08.12.2025 військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 11.12.2025 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
17.12.2025 до Верховного Суду надійшло клопотання, в якому скаржник повторно просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.
Суд зазначає, що доводам, викладеним у зазначеному клопотанні, вже надано оцінку ухвалою Верховного Суду від 11.12.2025 у цій справі.
З огляду на викладене Суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання.
Отже, станом на дату постановлення цієї ухвали скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 11.12.2025 про залишення касаційної скарги без руху, а тому касаційна скарга підлягає поверненню.
За правилами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись статтями 169, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №440/7841/25 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб її надсилання до суду.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді 	Ж.М. Мельник-Томенко 	
	А.В. Жук   А.Г. Загороднюк