УХВАЛА

04 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 490/10490/19
провадження № 61-14079ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 23 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності, -

ВСТАНОВИВ:
1. У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 серпня 2014 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір позики, за умовами якого відповідач надав в борг кошти в розмірі 822 016,00 грн на строк до 06 лютого 2016 року включно.
В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 06 серпня 2014 року між ним та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого він (позивач) передав в іпотеку відповідачу адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.2518 га за цією ж адресою.
Рішеннями державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю. А. від 22 вересня 2017 року за №22802231 та №22801382 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності зареєстроване на ім`я ОСОБА_1 на вказані майновий комплекс та земельну ділянку на підставі іпотечного застереження. 
Позивач вважає, що дії ОСОБА_1 та рішення державного реєстратора є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_1 протиправним шляхом набув право на належне йому майно, а державним реєстратором, як суб`єктом державної реєстрації, без правових на те підстав з порушенням норм матеріального та процесуального права прийнято незаконні рішення про реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_1 .
На думку позивача, розділ 5 іпотечного договору не є застереженням, а лише передбачає можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який сторонами не було укладено.
Крім того, позивач стверджує про порушення Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки відсутні необхідні документи для вчинення реєстраційної дії. 
Посилаючись на викладені обставини, позивач ОСОБА_2 просив:
- визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю. А. №37548392 від 12 жовтня 2017 року 15:04:41 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за 
 ОСОБА_1 на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складу літ.3-1 загальною площею 70.3 кв.м; адміністративної будівлі літ.Я-1 загальною площею 12.5 кв.м; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ.Я1-1 загальною площею 67.4 кв.м; вбиральні літ.Б-1, камінь споруди №1,2,І;
- визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 12 жовтня 2017 року №37547054 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку під номером 
1-Ж, площею 0.2518 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, обслуговування адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, кадастровий номер 4810137200:16:003:0016, за  ОСОБА_1 ;
- визнати незаконним, протиправним і скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю. А. 
від 22 вересня 2017 року 16:55:50 номер запису про право власності: 22801382 за ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 по АДРЕСА_1 ;
- визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запису державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22 вересня 2017 року 17:02:47 номер запису про право власності: 22802231 за    ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна - адміністративно - побутовий та торгівельний комплекс: за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складу літ.3-1 загальною площею 70.3 кв.м, адміністративної будівлі літ.Я-1 загальною площею 49.2 кв.м, сторожки літ.А-1 загальною площею 12.5 кв.м; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ.Я1-І загальною площею 67.4 кв.м; вбиральні літ.Б-1, камінь, споруди №1,2,І.
2. 08 вересня 2021 року надійшла заява ОСОБА_2 про зміну (доповнення) позовних вимог, в якій окрім раніше зазначених вимог просив також:
- визнати за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, реєстраційний номер: 25175848101, кадастровий номер: 4810137200:16:003:0016 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна: адміністративно - побутовий та торгівельний комплекс, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10547248101 за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва 
від 23 червня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 . Вирішено питання розподілу судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 липня 2020 року по справі №490/10490/19
4. Додатковим рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва 
від 03 липня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу за період 
з 24 квітня 2024 року по 24 червня 2025 року у розмірі 48 448.00 грн.
5. Постановою від 23 жовтня 2025 року Миколаївський апеляційний суд апеляційні скарги ОСОБА_2 , які подані адвокатом 
Розніним В. А., на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва 
від 23 червня 2025 року та додаткове рішення того ж суду від 03 липня 2025 року - задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року - залишив без задоволення.
Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 до державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради - змінив в мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.
Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2025 року та додаткове рішення того ж суду від 03 липня 2025 року в частині розподілу судових витрат на оплату витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції - змінив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 31 004,00 грн, шляхом перерахування цієї суми з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Миколаївській області.
Повернув ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 111 242,00 грн, шляхом перерахування цієї суми з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Миколаївській області .
У іншій частині рішення Центрального районного суду міста Миколаєва 
від 23 червня 2025 року - залишив без змін.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 610,00 грн, сплату якого було відстрочено відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року.
6. 10 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із цією касаційною скаргою.
7. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів сплати судового збору та надсилання копій касаційної скарги учасникам справи.
8.  ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, у якій просив звільнити його від сплати судового збору.
9. Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги в частині сплати судового збору.
10. 21 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся із заявою про усунення недоліків, у якій просив зменшити розмір судового збору до суми 1 759,36 грн, що складає 5 відсотків розміру річного доходу відповідача.
11. Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про зменшення розміру сплати судового збору.Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги в частині сплати судового збору.
Щодо вирішення питання про відстрочення сплати судового збору
12. У січні 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся із заявою про усунення недоліків, у якій просить відстрочити сплату судового збору. 
13.  ОСОБА_1 зазначає, що він є інвалідом 3 групи з дитинства, на підтвердження чого додав Довідку до акту медико-соціальної експертної комісії від 12 вересня 2022 року. Також заявник посилався, що на його утриманні є неповнолітні діти, все життя він проживає у м. Херсоні, та, що його житло було зруйноване в наслідок пожежі, що виникла через обстріл м. Херсон. До раніше доданих заяв додано: відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2023 та 2024 роки.
14. Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
15.  Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
16. При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майно, майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
17. Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, а також предмет обставини, наведені заявником, суд касаційної інстанції вважає за можливе відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
18. Оскільки наведено достатньо обґрунтовані підстави, клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.
Щодо підстав касаційного оскарження
19. Як на підставу касаційного провадження, ОСОБА_1 посилається на 
пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
20. Також заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 141 ЦПК України у випадках відмови у позові, але при обставині часткового задоволенні апеляційної скарги шляхом зміни мотивувальної частини рішення (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
21.  ОСОБА_1 наголошував, що суд апеляційної інстанції не дослідив у повній мірі докази подані відповідачем.
22. Наведене свідчить, що касаційна скарга КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
23. За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва 
від 23 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 23 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Юлії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара