УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року
м. Київ

справа № 754/13990/23
провадження № 61-16366ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,
Тітова М. Ю., 

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення компенсації за невикористані відпустки, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду та, ураховуючи нову редакцію позовної заяви, просили:
- стягнути з Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» (далі - ДП «УСТФ «Укртелефільм») на користь ОСОБА_1 : 133 494,40 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку, 131 350,76 грн компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 30 вересня 2023 року, 299 878,80 грн (станом на 30 вересня 2023 року включно) середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 50 000 грн моральної шкоди (станом на 30 вересня 2023 року), а всього - 614 723,96 грн;
- стягнути з ДП «УСТФ «Укртелефільм» на користь ОСОБА_2 :
25 201,60 грн компенсації за невикористану щорічну відпустку;
158 213,92 грн компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 30 вересня 2023 року,
256 070,10 грн (станом на 30 вересня 2023 року включно) середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 50 000 грн моральної шкоди станом на 30 вересня 2023 року, а всього - 489 485,62 грн;
- стягнути з ДП «УСТФ «Укртелефільм» на користь ОСОБА_3 :
100 874,80 грн компенсації за невикористану щорічну відпустку,
205 781,65 грн компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 30 вересня 2023 року,
566 622,60 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 50 000 грн моральної шкоди станом на 30 вересня 2023 року, а всього - 923 279,05 грн;
- стягнути з ДП «УСТФ «Укртелефільм» на користь ОСОБА_4 :
72 788,34 грн компенсації за невикористану щорічну відпустку,
225 116,81 грн компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 30 вересня 2023 року,
478 215,60 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 50 000 грн моральної шкоди станом на 30 вересня 2023 року, а всього - 826 120,75 грн;
- стягнути з ДП «УСТФ «Укртелефільм»» на користь ОСОБА_5 :
109 827,30 грн компенсації за невикористану щорічну відпустку,
341 763,64 грн компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати станом на 30 вересня 2023 року,
656 355,00 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 50 000 грн моральної шкоди станом на 30 вересня 2023 року, а всього - 1 157 945,94 грн.
01 липня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнив частково.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу.
Представник ОСОБА_5 - адвокат Гончарук М. подав до Київського апеляційного суду заяву про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ДП «УСТФ «Укртелефільм», які знаходяться на його рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог ОСОБА_5 
15 грудня 2025 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу, якою заяву представника ОСОБА_5 - адвоката Гончарука М. П. про забезпечення позову задовольнив.
Наклав арешт на грошові кошти ДП «УСТФ «Укртелефільм», які знаходяться на його рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог ОСОБА_5 - 1 157 945,94 грн.
24 грудня 2025року ДП «УСТФ «Укртелефільм» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грдня
2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити  ОСОБА_5 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Необхідність застосування заходів забезпечення позову має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 905/446/22 виснував, що у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.
У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20, від 17 серпня 2022 року в справі № 361/3446/21 зазначено, що предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення коштів й виконання в майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів. Тому застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках відповідача безпосередньо пов`язано із предметом позову.
У постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року в справі
№ 915/538/19 та від 06 листопада 2018 року в справі № 923/560/17 викладена правова позиція, що накладення арешту на грошові кошти відповідачів слід обмежувати розміром ціни позову та можливих судових витрат. Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру загальної суми позовних вимог та можливих судових витрат.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що між  ОСОБА_5 та ДП «УСТФ «Укртелефільм» виник спір щодо стягнення компенсації за невикористані відпустки, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди в загальному розмірі 1 157 945,94 грн, тому враховуючи, що обраний захід забезпечення позову, а саме накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих банківських рахунках відповідача, в межах вказаної суми є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах позовних вимог ОСОБА_5 .
Вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на те, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Ухвала суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права щодо задоволення заяви про забезпечення позову не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ДП «УСТФ «Укртелефільм»на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року є необґрунтованою.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення компенсації за невикористані відпустки, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди за касаційною скаргою Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 грудня 2025 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов