У х в а л а
28 січня 2026 року
м. Київ
Справа № 638/18682/23
Провадження № 61-6027ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник) 
на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року
у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до скаржника про поділ майна подружжя і
в с т а н о в и в:
1. У листопаді 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .
2. 22 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов і стягнув зі скаржника на користь позивачки 13 420,00 грн судового збору та 15 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. 9 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення зі скаржника витрат на професійну правничу допомогу та відмовив у їхньому стягненні, а також залишив без змін іншу частину рішення суду першої інстанції.
4. 11 травня 2025 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 14713/0/220-25 від 12 травня 2025 року), у якій просив скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. 8 серпня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення тієї ухвали. Скаржник повинен був подати до суду таку заяву, в якій обґрунтувати підстави для поновлення відповідного строку.
6. 14 серпня 2025 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги (вх. № 25507/0220-25 від 14 серпня 2025 року). Додав заяву (вх. № 25507/1/220-25 від 14 серпня 2025 року), у якій просив поновити строк на касаційне оскарження. Мотивував тим, що копію повного тексту оскарженої постанови отримав 14 квітня 2025 року, що підтверджує картка руху документа.
6.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).
6.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
6.3. Оскільки скаржник подав касаційну скаргу 11 травня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити. 
6.4. Верховний Суд відхиляє доводи позивачки, викладені у її запереченні на заяву скаржника про усунення недоліків касаційної скарги (вх. № 25572/0/220-25 від 14 серпня 2025 року), про те, що скаржник просив не поновити строк на касаційне оскарження, а лише «вважати крайньою датою для подання касаційної скарги - 14 травня 2025 року». Верховний Суд звертає увагу позивачки, що до заяви про усунення недоліків касаційної скарги скаржник додав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, у якій прямо просив поновити цей строк.
7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
7.1. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження:
- суди першої й апеляційної інстанцій застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах 
Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19, від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, 
Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2024 року у справі № 757/43362/15-ц, 
Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 761/17817/19, від 27 листопада 2024 року у справі № 154/1393/14-ц, від 4 липня 2023 року у справі № 438/1311/18, від 30 травня 2024 року у справі № 308/14745/21, від 5 жовтня 2022 року у справі № 204/6085/20, від 10 серпня 2021 року у справі № 461/4240/17, 
Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 766/7365/17, від 6 жовтня 2022 року у справі № 2033/2-108/11, 
Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21, від 3 жовтня 2019 року у справі № 902/271/18, від 16 лютого 2021 року у справі № 922/2115/19;
- скаржника неналежно повідомили про відкриття провадження у справі та про виклики до суду, що фактично позбавило його можливості своєчасно дізнатися про розгляд справи, підготувати правову позицію та належно захищати інтереси на початковому етапі судового розгляду. Суд проігнорував відомості про місце реєстрації скаржника та безпідставно продовжив надсилати повістки на неактуальну адресу;
- суд першої інстанції проігнорував клопотання скаржника про повернення до підготовчого провадження, залишив це клопотання без відповіді. Суд позбавив скаржника можливості подати зустрічний позов;
- суди взяли до уваги складений із порушенням встановленого законом порядку звіт про оцінку майна з низкою порушень, зокрема із внутрішніми суперечностями й очевидно недостовірними твердженнями;
- суд апеляційної інстанції ухилився від дослідження й оцінки доказів, доданих до апеляційної скарги;
- суди неправильно розрахували судовий збір за подання позову, взявши за основу максимальну ставку судового збору за подання будь-якого майнового позову, а не майнового позову у разі поділу майна подружжя при розірванні шлюбу.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
3. Витребувати із Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу № 638/18682/23.
4. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко