УХВАЛА

14 січня 2026 року 
м. Київ 

справа № 759/12913/24 
провадження № 61-13907св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 

учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві, 
особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, - ОСОБА_2 , 

розглянув на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Йовдій Дмитро Васильович, на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року у складі колегії суддів Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ: 

Описова частина 

Короткий зміст заявлених вимог 

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві, у якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з грудня 2015 року до дня його смерті (загибелі) - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також встановити факт перебування заявника на його утриманні до дня загибелі. 

Свої вимоги  ОСОБА_1 мотивувала тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 квітня 2023 року № 100 старший лейтенант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його смерть пов`язана із захистом Батьківщини. 

У зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 заявник звернулася до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також статті 16-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII). 

Водночас згідно з висновком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 травня 2024 року № 13/3882/с, у загиблого ОСОБА_3 не встановлено членів сім`ї, батьків або утриманців, які мають право на одержання грошової допомоги, а ОСОБА_1 у цьому висновку зазначено як колишню дружину загиблого. 

Заявник вказувала, що встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а також факту перебування на його утриманні є необхідним для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги та оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Довести зазначені обставини можливо лише в судовому порядку. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 

Святошинський районний суд міста Києва у складі судді Сенька М. Ф. рішенням від 14 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнив. 

Встановив факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2015 року до дня його смерті (загибелі) - ІНФОРМАЦІЯ_4 . 

Встановив факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 до дня його смерті (загибелі) - ІНФОРМАЦІЯ_4 . 

Вирішив питання про розподіл судових витрат. 

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що наявні у справі докази та показання свідків підтверджують факт проживання ОСОБА_1 з  ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з грудня 2015 року до дня його загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також факт перебування заявника на його утриманні. 

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_2 , рідна сестра загиблого ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу. 

Київський апеляційний суд постановою від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 задовольнив. 

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року скасував і ухвалив нове судове рішення. 

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишив без розгляду. 

Вирішив питання про розподіл судових витрат. 

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що, задовольняючи заяву, суд першої інстанції не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні цієї справи, та не перевірив, чи впливатиме встановлення факту проживання заявника з її колишнім чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу і перебування на його утриманні до дня смерті на права та інтереси інших осіб. 

Під час апеляційного розгляду справи суд дійшов висновку, що встановлення зазначених фактів впливає на інтереси рідної сестри загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , яка стверджує, що після розлучення її брат постійно проживав розам із нею, а ОСОБА_1 не перебувала на його утриманні. 

Отже, факти, про встановлення яких просила заявник, не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки між  ОСОБА_1 та рідною сестрою загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 існує спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження. 

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 через представника Йовдія Д. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року та закрити апеляційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), залишивши в силірішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року. 

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник зазначила, що суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13 та у постановах Верховного Суду від 23 серпня 2023 року у справі № 707/3085/21, від 24 лютого 2024 року у справі № 278/304/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). 

Касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивувала тим, що  ОСОБА_2 не надала належних і допустимих доказів того, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. За таких обставин апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність у  ОСОБА_2 як у особи, яка не брала участі у справі, права на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення. 

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що спір про право повинен бути реальним, а не гіпотетичним. Зокрема, спір між заявником та рідною сестрою загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 міг би виникнути лише у випадку, якщо б остання належала до кола осіб, які є отримувачами одноразової грошової допомоги, або якщо б рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року впливало на обсяг її спадкових прав. 

Саме собою заперечення ОСОБА_2 щодо встановлення юридичного факту - за умови, що таке встановлення не впливає на її частку одноразової грошової допомоги або на обсяг спадкових прав, - не є ознакою наявності спору про право, оскільки не відповідає критерію реальності такого спору між зазначеними особами. 

ОСОБА_2 є сестрою загиблого ОСОБА_3 і, відповідно до приписів статті 16-1 Закону № 2011-XII, не належить до переліку осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. 

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 лише надала до суду інформацію про те, що 02 травня 2025 року вона звернулася до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата ОСОБА_3 , однак не надала жодних відомостей про результати розгляду цієї заяви. 

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року у справі № 752/4089/24, яким встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 із сестрою ОСОБА_2 , також не створено правових підстав для отримання останньою одноразової грошової допомоги та не змінено обсяг її спадкових прав. При цьому зазначеним рішенням не встановлено факту ведення спільного господарства між ОСОБА_2 та загиблим братом, наявності спільних прав та обов`язків або статусу членів сім`ї. 

З огляду на викладене суд першої інстанції правомірно розглянув справу в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим апеляційний суд мав закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України. 

Аргументи інших учасників справи 

У грудні 2025 року  ОСОБА_2 через представника ОСОБА_5 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити цю скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, ухваленою відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. 

Рух справи в суді касаційної інстанції 

Верховний Суд ухвалою від 02 грудня 2025 рокувідкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Святошинського районного суду міста Києва. 

12 грудня 2025 року матеріали справи № 759/12913/24 надійшли до Верховного Суду. 

Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду 

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі. 

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 

У частині другій статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 05 березня 2025 рокупередав справу № 308/17634/23 щодо встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 403 ЦПК України для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), шляхом його конкретизації. 

23 квітня 2025 рокуВелика Палата Верховного Суду постановила ухвалу про прийняття до розгляду цивільної справи № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25), у якій має бути сформульовано правовий висновок щодо можливості та меж встановлення в порядку цивільного судочинства факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги або пенсії у разі втрати годувальника, а також щодо розмежування юрисдикції судів загальної (цивільної) та адміністративної юрисдикцій у відповідних правовідносинах. 

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 308/17634/23. 

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку. 

Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25). 

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ: 

Зупинити касаційне провадження у справі № 759/12913/24 за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25). 

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді:	Є. В. Петров 	
		
	А. І. Грушицький 	
		
	І. В. Литвиненко