УХВАЛА

19 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/20646/25
адміністративне провадження № К/990/403/26 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 у справі №320/20646/25 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області №109/10-36-24-13/ НОМЕР_1 від 28.01.2025 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Одночасно з позовною заявою позивачем подано позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Київській області від 28.01.2025 №109/10-36-24-13/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025, задоволено заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зупинено дію рішення №109/10-36-24-13/ НОМЕР_1 від 28.01.2025 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №320/20646/25.

05.01.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 у справі №320/20646/25.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Частиною другою статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Разом з тим, контролюючим органом вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судами статті 150 КАС України та частини першої статті 151 КАС України, неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.10.2025 у справі №380/2383/25, від 28.03.2018 у справі №800/521/17, від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 07.04.2020 у справі №826/13413/18, від 04.08.2022 у справі №420/21952/21, від 27.04.2023 у справі №140/8127/22, від 16.04.2024 у справі №120/15171/23, від 04.12.2024 у справі №500/3027/24, від 04.02.2025 у справі №280/8758/24, від 20.02.2025 у справі №280/9044/24, від 15.01.2025 у справі №520/20854/24.

Верховний Суд зауважує, що пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України передбачено підставу касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, скаржником невірно вказано підставу касаційного оскарження.

Верховний Суд зазначає, що, як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, суди попередніх інстанцій враховували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 12.09.2022 у справі №240/27616/21, 11.01.2023 у справі №640/10679/22, від 25.10.2023 у справі № 160/11784/23, від 14.01.2025 у справі № 280/9045/24, від 04.02.2025 у справі №280/8758/24, від 20.02.2025 у справі № 280/9044/24, від 06.03.2025 у справі №420/25688/24 та від 24.04.2025 у справі № 380/21348/24 та дійшли висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення істотно заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності ФОП буде значно більшою, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності з урахуванням введення на усій території України правового режиму воєнного стану, що зумовило погіршення умов ведення бізнесу, призведе до значних зусиль та витрат. Окрім того, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи призведе до того, що на ФОП ОСОБА_1 буде покладено додаткове податкове навантаження у вигляді податку на прибуток та податку на додану вартість, що в свою чергу може суттєво вплинути на ведення господарської діяльності, звільнення працівників підприємства, розірвання договірних відносин з контрагентами, тощо. При цьому, відновлення порушених прав без вжиття заходів забезпечення позову вимагатиме значних зусиль, оскільки в разі задоволення позовних вимог позивач знову матиме право перебувати на спрощеній системі оподаткування, що в свою чергу потягне за собою вжиття заходів щодо зміни порядку звітування до контролюючих органів, сплати податків, тощо. Отже, негативні наслідки в разі ненадання заявникові тимчасового судового захисту, на переконання суду, переважатимуть наслідки вжиття заходів забезпечення позову. У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб.

Скаржником такі висновки судів не спростовано, не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, в чому помилковість врахування вищенаведеної практики Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити у суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя	В.П. Юрченко