ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/10055/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:
позивача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця» в особі філії, Залізниця, позивач) - Бухеник І.Б. (адвокат), 

відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтросервіс» (далі - ТОВ «Укрінтросервіс», відповідач) - Пасенко В.П. (адвокат), 

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) - не з`явився, 

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Еврогрупмаш» (далі - ТОВ «Еврогрупмаш») - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» в особі філії 
на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 (головуюча - суддя Марченко О.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 (головуючий - суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.)
у справі за позовом АТ «Українська залізниця» в особі філії 
до ТОВ «Укрінтросервіс»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Відділення АМК,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ «Еврогрупмаш»,
про визнання недійсним договору.

ВСТУП

Предметом судового розгляду є наявність/відсутність підстав для визнання недійсним договору поставки, укладеного між сторонами спору за результатами проведення процедури закупівлі.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. АТ «Українська залізниця» в особі філії звернулося до суду з позовом до ТОВ «Укрінтросервіс» про визнання недійсним договору поставки від 27.11.2017 № Л/НХ-171426/НЮ, укладеного між позивачем та відповідачем за результатами проведення процедури закупівлі UA -2017-10-18-001059-b.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що договір поставки від 27.11.2017 № Л/НХ-171426/НЮ укладений з порушенням вимог закону, а саме частин першої, четвертої статті 42 Конституції України, абзацу 1 статті 1, частини другої статті 4, частини першої, пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 3, пунктів 5, 28 частини першої статті 1, частини шостої статті 28, пункту 3 частини першої статті 30, частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 6 статті 3, частин першої, п`ятої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частин другої, п`ятої статті 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що виявилося у пов`язаності учасників процедури закупівлі (торгів) між собою та вчинення ними всупереч добросовісній конкуренції, з порушенням засад добросовісності, розумності та справедливості, антиконкурентних узгоджених дій, у вигляді спотворення результатів торгів у спірній закупівлі, чим порушено право Залізниці, як замовника, на здійснення закупівлі товару за ціною, визначеною на конкурсних умовах та визначення переможця торгів на основі конкурентного відбору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Справа розглядалася судами неодноразово.

2.2. Господарський суд міста Києва рішенням від 27.05.2024, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20, у задоволенні позову відмовив повністю.

2.3. Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, тим, що: фактично єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Відділення АМК № 63/112-р/к, яким визнано дії ТОВ «Еврогрупмаш» та ТОВ «Укрінтросервіс» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Екскаватор» «Код ДК 2021-2015 (CPV): 43260000-3 - Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка», (ідентифікатор закупівлі UA-2017-10-18-001059-b, оголошення від 18.10.2017) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів; проте сам лише факт вчинення вказаними товариствами порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у закупівлі, встановлений рішенням Відділення, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства; не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства; для визнання недійсним правочину на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства; відповідачем понесена відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом сплати штрафу; допущені учасником торгів порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій не можуть бути підставою для застосування до порушника майнових санкцій, передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, адже положеннями спеціального законодавства чітко унормовано порядок притягнення такого суб`єкта до відповідальності у вигляді накладення штрафу; тендерна пропозиція відповідача була нижчою за очікувану замовником вартість предмета закупівлі, а доказів на підтвердження наявності на ринку на час проведення спірної закупівлі більш вигідних для замовника цінових пропозицій Залізниця не надала; на момент проведення спірних торгів не було встановлення пов`язаності учасників торгів; підписання ОСОБА_3 тендерної пропозиції ТОВ «Укрінтросервіс» щодо поставки товару у процедурі закупівлі UA-2017-10-18-001059-b та підписання ним тендерних (цінових) пропозицій ТОВ «Еврогрупмаш» стосовно поставки товарів у інших процедурах закупівлі, підтверджує лише наявність у ОСОБА_3 відповідних повноважень для вчинення таких дій, і не є підтвердженням впливу на юридичних осіб у спірній закупівлі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Залізниця 17.02.2025 через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Залізниця у касаційній скарзі з посиланням на пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає таке.

4.1.1. Суд апеляційної інстанції та суд першої інстанції в оскаржуваних рішеннях застосували норми права (пункт 16 частини першої статті 1, статтю 3, пункт 7 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», пункт 4 частини другої статті 6, пункт 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частину першу статті 15, частину першу статті 16, частину першу статті 203, частину першу статті 215 ЦК України, частину другу статті 20 ГК України) без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі № 918/1043/21, у постановах Верховного Суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21, від 27.03.2019 у справі № 905/1250/18, від 10.06.2021 у справі № 910/114/19, від 20.02.2018 у справі № 925/550/17, від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20, від 21.05.2024 у справі № 922/4933/21, від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23, від 07.11.2024 у справі № 910/7318/23.

4.1.2. Також скаржник посилається на те, що судами не досліджені зібрані у справі докази (довіреність від 11.08.2017, наказ від 10.07.2017 № 1-К, статут ТОВ «Еврогрупмаш», статут ТОВ «Укрінтросервіс», наказ від 25.09.2017 № 1К, тендерні пропозиції ТОВ «Укрінтросервіс» у спірній закупівлі, тендерні пропозиції ТОВ «Еврогрупмаш» у інших закупівлях), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

4.1.3. Крім того, за доводами скаржника, мотиви оскаржуваних рішень полягають у безпідставному застосуванні судами з власної ініціативи до спірних правовідносин частини третьої статті 228 ЦК України (за відсутності посилання позивача на цю норму, як на правову підставу позову), водночас судами не виконані вказівки Верховного Суду, які містилися у постанові від 25.01.2024 у цій справі в частині необхідності з`ясування обставин на предмет наявності ознак пов`язаності учасників торгів між собою та порушення ними в такий спосіб принципу добросовісної конкуренції, що призвело до не дослідження усіх доказів, на які посилався позивач у їх сукупності, на підтвердження цього факту, як однієї з підстав позову.

5. Позиція іншого учасника справи

5.1. ТОВ «Укрінтросервіс» у відзиві на касаційну скаргу заперечило проти доводів касаційної скарги, зазначаючи про їх необґрунтованість, дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, і просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

5.2. Треті особи не скористалися своїм правом, передбаченим статтею 295 ГПК України, на подання відзивів на касаційну скаргу.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Філією Залізниці 18.10.2017 опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівлі «Prozorro» (https://prozorro.gov.ua/) оголошення про проведення відкритих торгів UA-2017-10-18-001059-b, згідно з яким предмет закупівлі визначено: «Екскаватор» (Код ДК 021:2015: 43260000-3 - Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка) у кількості 1 шт.; місце поставки товару: вул. Промислова, буд. 4, м. Самбір, Львівська область, 81400; строк поставки товару: до 29.12.2017; розмір бюджетного призначення за кошторисом або очікувана вартість предмета закупівлі: 2 797 600 грн; розмір мінімального кроку пониження ціни: 27 976 грн; математична формула, яка буде застосовуватися при проведенні електронного аукціону для визначення показників інших критеріїв оцінки: відсутня; кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 09.11.2017 о 17:00 год.; дата та час розкриття тендерних пропозицій: 10.11.2017 о 15:10 год. після завершення електронного аукціону; дата та час проведення електронного аукціону: 10.11.2017 о 14:49 год.

6.2. Тендерну документацію за закупівлею затверджено протоколом засідання тендерного комітету від 18.10.2017 № 26 (зі змінами, затвердженими протоколом засідання тендерного комітету від 02.11.2017 № 3).

6.3. Згідно з Реєстром отриманих тендерних пропозицій свої пропозиції для участі у закупівлі № UA-2017-10-18-001059-b подали учасники ТОВ «Еврогрупмаш» (ідентифікаційний код 39883361; дата та час подання тендерної пропозиції: 09.11.2017 о 14:40 год.) та ТОВ «Укрінтросервіс» (ідентифікаційний код 38390976; дата та час подання тендерної пропозиції: 09.11.2017 о 16:53 год.).

6.4. Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій, а також протоколу розгляду тендерних пропозицій від 14.11.2017 № 17 найбільш економічно вигідною визнано пропозицію учасника - ТОВ «Укрінтросервіс», із ціною пропозиції після закінченого аукціону - 2 742 000 грн з ПДВ.

6.5. Замовником 14.11.2017 в системі публічних закупівель оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з переможцем.

6.6. Залізницею (покупець) і ТОВ «Укрінтросервіс» (постачальник) 27.11.2017 укладено договір поставки № Л/НХ-171426/НЮ (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується у 2017 році поставити покупцю товар, зазначений у специфікації № 1 (додаток № 1 до Договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

6.7. Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування (номенклатура, асортимент) товару: «Екскаватор, код УКТЗЕД 8429590000 (Код ДК 021:2015: 43260000-3 - Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка)».

6.8. У серпні 2018 року ТОВ «Укрінтросервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Залізниці про зобов`язання останньої виконати обов`язки за Договором:

- прийняти від ТОВ «Укрінтросервіс» поставлений товар - екскаватор АТЕК-881 (код УКТЗЕД 8429590000, код ДК 02162015), 2017 року випуску, серійний номер 1101024, вчинивши всі необхідні дії для забезпечення прийняття товару (в тому числі і щодо підписання акта приймання-передачі товару);

- щодо оплати вартості поставленого товару, яка становить 2 742 000 грн, після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6.9. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/10784/18 про зобов`язання Залізниці вчинити дії, а саме про зобов`язання Залізниці виконати обов`язки за Договором, позов ТОВ «Укрінтросервіс» задоволено.

6.9.1. Зазначеним рішенням встановлено, зокрема, що:

- ТОВ «Укрінтросервіс» 22.12.2017 отримано письмову заявку на поставку товару та в цей же день укладено договір на перевезення вантажу № 22/12/17 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Грузовик транссервіс», подано замовлення № 02 про надання автотранспорту для перевезення вантажу - екскаватору АТЕК- 881 за маршрутом м. Київ - м. Самбір Львівської області на 25.12.2017;

- відповідно до товарно-транспортної накладної від 25.12.2017 № Р384 товар був прийнятий відповідальною особою вантажоодержувача - структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» філії;

- разом з поставкою товару Залізниці були надані товаросупроводжувальні документи: видаткова накладна від 25.12.2017 № 384; рахунок на оплату від 25.12.2017 № 474; сертифікат якості; декларація постачальника про відповідність поставленого товару; товарно-транспортна накладна від 25.12.2017 № Р384;

- у зв`язку з відмовою представників Залізниці розвантажити товар, 28.12.2017 на адресу начальника структурного підрозділу «Служба матеріально-технічного забезпечення» філії Сенишина I.A. надіслано лист за вихідним № 525 з проханням дотримуватися умов Договору та здійснити дії щодо розвантаження поставленого товару, так як останній протягом трьох днів знаходився у місці поставки на напівпричепі, але представники Залізниці відмовлялися його розвантажувати;

- факт поставки товару підтверджується листом начальника структурного підрозділу «Служба матеріально-технічного забезпечення» філії Сенишина I.A. від 29.12.2017 вих. № НХЛьв.1/8752, в якому останнім підтверджується факт поставки товару до місця поставки, передбаченого Договором, водночас останній просив направити представника ТОВ «Укрінтросервіс» для врегулювання питань щодо виявлених недоліків товару;

- про виявлені недоліки поставленого товару складено акт про усунення недоліків товару згідно з умовами Договору; акт складено у присутності представника ТОВ «Укрінтросервіс» Крисенко С.А., представника Залізниці Катинського В.Я. та представника перевізника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грузовик транссервіс» Новака І.І. про те, що під час приймання товару виявлені недоліки у вигляді тріщини зварювальних швів екскаватора АТЕК-881;

- разом з тим, ТОВ «Укрінтросервіс» зазначає, що не дивлячись на те, що товар повністю відповідав умовам ТУ 00240112.023-094 (15.09.1994, від 08.07.1996 № 1, від 14.03.2004 Зм. № 2), і така підстава, як тріщини зварювальних швів не могла рахуватися як постачання неякісного товару, ТОВ «Укрінтросервіс» прийняло рішення виправити виявлені недоліки товару за власний рахунок;

- на підтвердження якості товару були надані декларація про відповідність від 08.11.2017 № 026 та сертифікат якості відповідно до пункту 2.2 Договору;

- на адресу Залізниці надіслано лист від 17.01.2018 № 17 про те, що недоліки товару усунуті і ТОВ «Укрінтросервіс» просить направити свого представника за адресою: м. Самбір, вул. Промислова, 4 для отримання товару;

- таким чином, ТОВ «Укрінтросервіс» повністю виконало умови Договору щодо усунення виявлених під час прийомки товару недоліків, як це передбачено пунктом 7.4 Договору, тобто у термін не більше 20 днів усунув недоліки за власний рахунок, повернувши товар Залізниці 18.01.2018, тобто на двадцятий день після складання акта про усунення недоліків товару згідно з умовами Договору;

- відповідно до товарно-транспортної накладної від 18.01.2018 № Р11 товар було завантажено і відправлено у пункт призначення;

- на адресу Залізниці та її структурних підрозділів 18.01.2018 надіслані вимоги № 18, № 19 та № 21 про виконання зобов`язань щодо прийняття товару і проведення оплати вартості товару згідно з умовами Договору.

6.10. У травні 2019 року Залізниця звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/10784/18 за нововиявленими обставинами.

6.11. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі № 910/10784/18, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020, відмовлено Залізниці у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/10784/18; рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/10784/18 залишено в силі.

6.11.1. У вказаних судових рішеннях про перегляд рішення у справі № 910/10784/18 за нововиявленими обставинами, зокрема, зазначено, що:

- відповідно до пункту 2.6 Договору поставки вхідний контроль товару здійснюється кінцевим одержувачем - виробничим підрозділом залізниці, згідно з вимогами ГОСТ 24297-87;

- пунктом 3.2 ГОСТу 24297-87 передбачено, що під час проведення вхідного контролю необхідно: перевірити супровідні документи, підтверджуючи якість продукції, і зареєструвати продукцію в журналах обліку результатів вхідного контролю; проконтролювати відбір складськими працівниками проб, перевірити комплектність, упаковку, маркування, зовнішній вигляд та заповнити акт відбору проб; провести контроль якості продукції по технологічному процесу вхідного контролю або передати у відповідний підрозділ проби для випробувань;

- отже, працівники Залізниці, уповноважені на прийомку екскаватора АТЕК-881, повинні були перевірити комплектність, маркування, зовнішній вигляд екскаватора, зареєструвати його в журналі обліку вхідного контролю; після чого, згідно з пунктом 4.1 ГОСТу 24297-87 за результатами вхідного контролю скласти висновок про відповідність продукції встановленим вимогам та заповнити журнал обліку результатів вхідного контролю;

- відповідно до пункту 4.3 ГОСТу 24297-87 у разі відповідності продукції встановленим вимогам підрозділ вхідного контролю приймає рішення про передачу її у виробництво; при виявленні в процесі вхідного контролю невідповідності встановленим вимогам продукція бракується і повертається постачальнику з пред`явленням рекламації;

- пунктами 2.7 - 2.9 Договору передбачений порядок дій в разі виявлення недоліків постановленого товару, який передбачає обов`язкову участь представника постачальника для складання двостороннього акта; також передбачено, що протягом гарантійного терміну експлуатації постачальник за свій рахунок усуває недоліки або замінює невідповідний товар на якісний, і лише в разі виявлення істотних порушень вимог щодо якості товару покупець має право розірвати Договір та вимагати повернення сплаченої за товар суми грошей; згідно з пунктом 7.4 Договору при постачанні неякісного товару постачальник у погоджений термін, але не більше 20 днів з моменту складання відповідного акта, проводить заміну цього неякісного товару або усуває недоліки за власний рахунок;

- приймання товару за кількістю і якістю відповідно до пункту 5.5 Договору здійснюється згідно з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6, та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція № П-7);

- пунктами 17 - 22, 29 - 32 Інструкції № П-7 передбачений порядок дій покупця в разі виявлення дефектів поставленої продукції під час її експлуатації; дані норми також передбачають складання акта виявлених недоліків разом з представником продавця продукції, порядок повідомлення продавця про необхідністю участі в складанні даного акта; пункти 35 - 42 Інструкції № П-7 передбачають право продавця опротестувати висновки експертів та фахівців щодо неналежної якості товару, а також регламентують порядок пред`явлення претензій щодо якості товару;

- як зазначає ТОВ «Укрінтросервіс» і не спростовано Залізницею, останньою не дотримано норми, які регламентують прийомку товару за якістю, хоча дотримання даних норм чітко передбачено умовами Договору і їх виконання є обов`язковим для сторін Договору;

- крім того, зі змісту поданої заявником заяви вбачається, що єдиним доказом того, що поставлений Залізниці екскаватор АТЕК-881 є товаром неналежної якості є лист Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 20.03.2019 № 13-13/1863, в якому зазначено, що виробником екскаватора є не ЗАТ «АТЕК», і потужність екскаватора зазначена у свідоцтві про реєстрацію не відповідає заявленій;

- проте жодного висновку, наданого відповідним фахівцем, Залізницею до заяви не долучено;

- водночас ТОВ «Укрінтросервіс» вказує про порушення процедури оформлення факту виявлення недоліків товару, яка, крім іншого, передбачає присутність постачальника товару під час складання акта виявлених недоліків;

- такі дії Залізниці, як зазначає ТОВ «Укрінтросервіс», не тільки суперечать умовам Договору, а й позбавляють ТОВ «Укрінтросервіс» можливості спростувати доводи Залізниці щодо наявності недоліків у поставленому екскаваторі АТЕК-881, зокрема, скористатися правом на оскарження висновку відповідного фахівця щодо виявлених недоліків;

- наведені твердження ТОВ «Укрінтросервіс» Залізницею спростовано не було, доказів протилежного також не надано;

- таким чином, відсутні докази того, що поставлений екскаватор АТЕК-881 не відповідає умовам ТУ 00240112.023-94 (15.09.1994, від 08.07.1996 Зм. № 1, від 14.03.2004 Зм. № 2); посиланням Залізниці на те, що цей екскаватор не вироблявся ЗАТ «АТЕК» і це є суттєвою обставиною для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укрінтросервіс» не є обґрунтованим, так як виробництво даного екскаватору саме ЗАТ «АТЕК» не було істотною умовою Договору, тому порушення цієї умови не є підставою для невиконання умов Договору;

- підтвердженням того, що виробник екскаватора не мав суттєвого значення при укладанні Договору поставки та подальшому його виконанні є тендерна документація, яка подавалася Залізницею для проведення відкритих торгів з купівлі екскаватора і міститься на сайті публічних закупівель «Рrozzoro»;

- серед вимог до предмета закупівлі немає жодного посилання на те, що виробником екскаватора має бути ЗАТ «АТЕК»;

- у поданій заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами Залізниця посилалася на лист Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 20.03.2019 № 13-13/1863, в якому зазначено, що в реєстрації екскаватора АТЕК-881 відмовлено, так як документи на реєстрацію подано з порушенням закону; в цьому листі Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області посилається на підпункт 2 пункту 10 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694, зазначаючи, що документи подано з іншим порушенням закону;

- в той же час, екскаватор АТЕК-881 поставлений відповідачу згідно з Договором до його реалізації був поставлений на облік ГУ Держпроджспоживслужби в м. Києві, жодних зауважень щодо невідповідності документів на момент його постановки на облік не було, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію машини Серія ЕЕ № 186120;

- разом з тим, сертифікатом відповідності серії ТМС № 001057, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Тестметрстандарт», підтверджується відповідність екскаватора ATEК-881 вимогам ГОСТ 30067-93;

- отже, як на доказ наявності нововиявлених обставин Залізниця посилається, зокрема, на лист Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 20.03.2019 № 13-13/1863, в якому, за твердженнями заявника, найшли відображення обставини щодо перегляду рішення від 28.11.2018 за нововиявленими обставинами;

- проте лист Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 20.03.2019 № 13-13/1863 про відмову в реєстрації екскаватора не свідчить про невідповідність його умовам Договору, а Залізниця не позбавлена права оскаржити такі дії щодо відмови у визначеному законом порядку;

- також судом не прийнято посилання Залізниці на наявність кримінального провадження № 42019101070000078, оскільки Залізницею не надано вирок суду, що набрав законної сили;

- наданими Залізницею доказами, з якими остання пов`язує наявність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, не підтверджено невідповідність вказаного екскаватора умовам Договору та ГОСТу 30067-93.

6.12. У вересні 2019 року Залізницею подано до Господарського суду міста Києва позов до ТОВ «Укрінтросервіс» про розірвання Договору. Підстави позову є аналогічними підставам, вказаним Залізницею у заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/10784/18 за нововиявленими обставинами.

6.13. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 у справі № 910/12037/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020, у задоволенні позову Залізниці відмовлено.

6.14. Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 23.12.2019 прийнято рішення № 63/112-р/к, згідно з яким:

- визнано дії ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Екскаватор» «Код ДК 2021-2015 (CPV): 43260000-3 - Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка», (ідентифікатор закупівлі UA-2017-10-18-001059-b, оголошення від 18.10.2017) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (пункт 1 резолютивної частини рішення № 63/112-р/к);

- за вчинене порушення, вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення № 63/112-р/к, на ТОВ «Еврогрупмаш» накладено штраф у сумі 68 000 грн (пункт 2 резолютивної частини рішення № 63/112-р/к);

- за вчинене порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення № 63/112-р/к, на ТОВ «Укрінтросервіс» накладено штраф у сумі 68 000 грн (пункт 3 резолютивної частини рішення № 63/112-р/к).

6.15. ТОВ «Укрінтросервіс» 17.04.2020 подано до Господарського суду Львівської області позов до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ «Еврогрупмаш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - філія Залізниці, про визнання недійсним рішення № 63/112-р/к.

6.16. Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 у справі № 914/938/20, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.07.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

6.16.1. У вказаних судових рішеннях зі справи № 914/938/20 зазначено, зокрема, що:

- для участі у закупівлі пропозиції конкурсних торгів подали такі суб`єкти господарювання: ТОВ «Укрінтросервіс» і ТОВ «Еврогрупмаш» з ціновими пропозиціями 2 742 000 грн та 2 784 000 грн відповідно;

- Згідно з протоколом розкриття пропозицій конкурсних торгів найбільш економічно вигідною визнано пропозицію ТОВ «Укрінтросервіс»;

- за результатами аналізу інформації та матеріалів, отриманих Відділенням АМК під час розслідування справи № 3-01-11/2018, спеціалісти Відділення АМК виявили обставини, які свідчать, що ТОВ «Еврогрупмаш» та ТОВ «Укрінтросервіс» узгодили між собою умови участі в торгах на закупівлю;

- ТОВ «Еврогрупмаш» та ТОВ «Укрінтросервіс» на час проведення торгів знаходились за однією адресою: 04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 28/2, відповідно до інформації, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також яка зазначена на офіційних бланках товариств та в деклараціях постачальника про відповідність, що є сприятливою умовою для обміну інформацією між учасниками відкритих торгів;

- Відділенням АМК встановлено, що між вказаними товариствами існують договірні відносини, а саме: договір суборенди нежитлових приміщень від 01.11.2016 № 16, згідно з яким суборендар ТОВ «Укрінтросервіс» передає субсуборендарю ТОВ «Еврогрупмаш» в тимчасове використання нежитлове приміщення (ангар № 2) площею 100 кв.м, що створює певні умови для узгодженої поведінки між відповідачами в антимонопонольній справі та, як наслідок, усувають конкуренцію між ними при участі у конкурсних торгах;

- за інформацією, наданою Державним підприємством «Prozorro» згідно з листом від 29.03.2018 № 206/750/03, ТОВ «Еврогрупмаш» початкову пропозицію для участі в аукціоні подало з авторизованого електронного майданчика «Е-ТЕНДЕР» (04119, м. Київ. вул. Дегтярівська, буд. 21, літ. Л), ТОВ «Укрінтросервіс» початкову пропозицію для участі в аукціоні подало з авторизованого електронного майданчика «SmartTender.biz» (02140, м. Київ. вул. Є. Чавдар, 5, оф.212);

- у подальшому ТОВ «Е-ТЕНДЕР» і ТОВ «Смарттендер» надали інформацію про те, що ТОВ «Еврогрупмаш» подало пропозицію для участі у торгах 09.11.2017 з ІР-адреси: НОМЕР_1 о 14:39:56 год., ТОВ «Укрінтросервіс» подало пропозицію для участі у торгах 09.11.2017 з ІР-адреси НОМЕР_1 о 16:53:21 год. Тобто, відповідачі в антимонопольній справі подавали свої тендерні пропозиції з однієї ІР-адреси;

- Відділенням АМК встановлено, що ТОВ «Укрінтросервіс» і ТОВ «Еврогрупмаш» пов`язані між собою через спільних працівників; 

- так, листом від 18.02.2019 № 31898/06 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало перелік застрахованих осіб, які упродовж листопада - грудня 2017 року (на час проведення торгів) одночасно перебували у трудових відносинах з ТОВ «Еврогрупмаш» та ТОВ «Укрінтросервіс», а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- крім того, згідно з наказом від 25.09.2017 № 1к ОСОБА_3.09.2017 призначений на посаду директора ТОВ «Укрінтросервіс». Тобто на час підготовки та подання тендерних пропозицій директор ТОВ «Укрінтросервіс» ОСОБА_3 одночасно перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату як у ТОВ «Укрінтросервіс», так і в ТОВ «Еврогрупмаш», які були конкурентами у торгах;

- у свою чергу, власник та директор ТОВ «Еврогрупмаш» ОСОБА_4 значиться контактною особою на сайті ТОВ «Укрінтросервіс», зокрема, на одному з них представлений як «менеджер відділу автозапчастин»;

- отже, Відділенням АМК встановлено, що ТОВ «Укрінтросервіс» і ТОВ «Еврогрупмаш» пов`язані між собою через фізичних осіб, які протягом здійснення господарської діяльності названими юридичними особами (як до проведення торгів, так і під час та після їх проведення) були їх працівниками, займали ключові посади (директор, заступник директора, менеджер), що сприяло обміну інформацією між ТОВ «Укрінтросервіс» і ТОВ «Еврогрупмаш» та створило умови для узгодження поведінки під час підготовки участі у торгах;

- також встановлено схожість в оформленні документів, яка простежується у поданих учасниками довідках: довідці в довільній формі про відсутність підстав для відмови у процедурі закупівлі (відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі»), довідці в довільній формі, що відносно нього не відкрито ліквідаційну процедуру, довідці-гарантії в довільній формі, яка засвідчує, що учасник протягом останніх 3-х років не притягався до відповідальності за порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, довідці у довільній формі про відсутність відомостей про юридичну особу, яка є учасником внесених до Єдиного держаного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, документах про наявність антикорупційної програми та уповноваженого і антикорупційної програми юридичної особи;

- відповідачі в антимонопольній справі у своїх тендерних пропозиціях надали відповідну інформацію у вигляді інформаційної довідки, яка є ідентична за оформленням та змістом. Однакове оформлення та представлення інформації не може пояснюватися випадковим збігом, що свідчить про те, що ТОВ «Укрінтросервіс» та ТОВ «Еврогрупмаш» спільно (узгоджено) готували свої інформаційні довідки, відповідно у відповідачів була змога обмінюватися інформацією на стадії підготовки своїх пропозицій конкурсних торгів;

- ТОВ «Еврогрупмаш» у своїй тендерній пропозиції не надало довідку про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, для підтвердження відповідності кваліфікаційним критеріям, що свідчить про його незацікавленість у перемозі у торгах;

- відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Еврогрупмаш», в графі «інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою» вказано номер телефону НОМЕР_3 і такий самий номер телефону вказано ТОВ «Укрінтросервіс» на сайті ukrintrozapchast.com.ua як контактний номер телефону;

- крім того, ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» у своїй діяльності використовують ще один спільний контактний номер телефону: НОМЕР_2 ;

- під час участі у торгах відповідачі в антимонопольній справі реалізовували продукцію (екскаватор АТВК 881) одного виробника ЗАТ «АТЕК» і цінові пропозиції відповідачів несуттєво відрізняються (1,5%). Крім цього, під час проведення аукціону ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» не намагалися конкурувати, так як в усіх раундах не знижували своїх цінових пропозицій;

- також Відділенням АМК встановлено, що документи, подані учасниками торгів, мають однакові властивості, що свідчить про спільну підготовку тендерних пропозицій. Аналіз тендерних пропозицій, поданих відповідачами в антимонопольній справі під час участі у торгах, свідчить про те, що документи, подані ними, мають однакові властивості, зокрема у параметрах: «Програма творець», «Програма виробник» та «Версія програми PDF»;

- на підставі аналізу дій учасників торгів ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» Відділення АМК встановило, що на стадії підготовки своїх тендерних пропозицій учасники конкурсних торгів були обізнані щодо конкурсних пропозицій один одного, що дозволило забезпечити перемогу у торгах певному суб`єкту господарювання, а саме, ТОВ «Укрінтросервіс», а інший учасник - ТОВ «Еврогрупмаш» бере участь у торгах як технічний учасник;

- отже, відповідачі в антимонопольній справі під час підготовки та участі у торгах діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі в конкурентних процедурах закупівель. Внаслідок узгодженості поведінки відповідачів в антимонопольній справі право на укладання договору за результатом торгів одним з учасників (ТОВ «Укрінтросервіс») одержано не на конкурентних засадах, чим спотворено результати цих торгів;

- таким чином, за висновком Відділення АМК дії ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю екскаватора є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

6.17. У серпні 2021 року Залізницею в особі філії подано до Господарського суду міста Києва позов до ТОВ «Укрінтросервіс» про визнання недійсним оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.20217 № 17 рішення тендерного комітету філії у закупівлі № UA-2017-10-18-001059-b про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір.

6.18. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/11625/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2023, у задоволенні позову відмовлено.

6.18.1. У вказаних судових рішеннях у справі № 910/11625/21 зазначено, зокрема, що:

- дізнавшись про факт порушення учасниками торгів законодавства про захист економічної конкуренції, філія Залізниці 19.07.2021 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.20217 № 17 рішення тендерного комітету філії у закупівлі №UA-2017-10-18-001059-b, про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір;

- судом не встановлено наявності на момент прийняття рішення тендерного комітету філії у закупівлі № UA-2017-10-18-001059-b про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір, оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.20217 № 17, доказів, які свідчили б про притягнення відповідача протягом останніх трьох років до відповідальності за порушення, передбачене пунктом четвертим частини 2 статті 6, пункту першого частини 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів);

- посилання філії на рішення Відділення АМК № 63/112-р/к, яким визнано дії ТОВ «Еврогрупмаш» і ТОВ «Укрінтросервіс» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю екскаватора порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом четвертим частини 2 статті 6 та пунктом першим частини 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів, суд відхилив, оскільки вказаного рішення не існувало на момент прийняття замовником рішення, оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.20217 № 17, про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір;

- рішенню Відділення АМК № 63/112-р/к не надається преюдиційна сила в розумінні частини четвертої статті 75 ГПК України; судом лише встановлено юридичну силу рішення Відділення АМК № 63/112-р/к на підставі частини 12 статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі», та зазначено, що воно є обов`язковим для виконання особами, яких вони стосуються, що є відмінним від преюдиційності обставин, визначених частиною четвертою статті 75 ГПК України;

- тендерним комітетом філії було розглянуто тендерну пропозицію ТОВ «Укрінтросервіс» на відповідність вимогам тендерної документації, однак ним не було встановлено підстав для її відхилення, внаслідок чого і прийнято рішення, оформлене протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.2017 № 17, про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір;

- позовна вимога про визнання недійсним оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій від 14.11.2017 № 17 рішення тендерного комітету філії у закупівлі № UA-2017-10-18-001059-b, про визнання пропозиції учасника ТОВ «Укрінтросервіс» переможцем відкритих торгів на закупівлю екскаватора та про намір укласти з ним договір не може бути спрямована до ТОВ «Укрінтросервіс», оскільки останнє не проводило та не могло проводити вказану публічну закупівлю та не виносило оспорюване рішення.

6.19. З посиланням на те, що Договір укладений з порушенням вимог частин першої, четвертої статті 42 Конституції України, абзацу 1 статті 1, частини другої статті 4, частини першої, пункту 4 частини другої статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 3, пунктів 5, 28 частини першої статті 1, частини шостої статті 28, пункту 3 частини першої статті 30, частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 6 статті 3, частин першої, п`ятої статті 13 ЦК України, частин другої, п`ятої статті 5 ГК України, позивач звернувся з позовом до суду у цій справі про визнання Договору недійсним.

6.20. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що: фактично єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Відділення АМК № 63/112-р/к, яким визнано дії ТОВ «Еврогрупмаш» та ТОВ «Укрінтросервіс» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Екскаватор» «Код ДК 2021-2015 (CPV): 43260000-3 - Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка», (ідентифікатор закупівлі UA-2017-10-18-001059-b, оголошення від 18.10.2017) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів; проте сам лише факт вчинення вказаними товариствами порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у закупівлі, встановлений рішенням Відділення, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства; не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства; для визнання недійсним правочину на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства; відповідачем понесена відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом сплати штрафу; допущені учасником торгів порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій не можуть бути підставою для застосування до порушника майнових санкцій, передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, адже положеннями спеціального законодавства чітко унормовано порядок притягнення такого суб`єкта до відповідальності у вигляді накладення штрафу; тендерна пропозиція відповідача була нижчою за очікувану замовником вартість предмета закупівлі, а доказів на підтвердження наявності на ринку на час проведення спірної закупівлі більш вигідних для замовника цінових пропозицій Залізниця не надала; на момент проведення спірних торгів не було встановлення пов`язаності учасників торгів; підписання ОСОБА_3 тендерної пропозиції ТОВ «Укрінтросервіс» щодо поставки товару у процедурі закупівлі UA-2017-10-18-001059-b та підписання ним тендерних (цінових) пропозицій ТОВ «Еврогрупмаш» стосовно поставки товарів у інших процедурах закупівлі, підтверджує лише наявність у ОСОБА_3 відповідних повноважень для вчинення таких дій, і не є підтвердженням впливу на юридичних осіб у спірній закупівлі.

7. Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Верховний Суд ухвалою від 27.02.2025 [у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Ємець А.А. (головуючий), судді - Бенедисюк І.М., Колос І.Б.], зокрема, відкрив касаційне провадження у справі № 910/10055/20 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

7.2. Ухвалою від 25.03.2025 Верховний Суд [у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Ємець А.А. (головуючий), судді - Бенедисюк І.М., Колос І.Б.] зупинив касаційне провадження за касаційною скаргою Залізниці на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

7.3. Згідно з розпорядженням Заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.06.2025 № 32.2-01/1130 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/10055/20, у зв`язку з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2025 № 10 та обранням судді Ємця А.А. до Великої Палати Верховного Суду.

7.4. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 для розгляду справи № 910/10055/20 визначено склад суду: Колос І.Б. (головуюча), Булгакова І.В., Власов Ю.Л.

7.5. Верховний Суд ухвалою від 18.06.2025 поновив касаційне провадження у справі № 910/10055/20 за касаційною скаргою Залізниці на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024, прийняв касаційну скаргу Залізниці у справі до провадження та зупинив касаційне провадження у справі № 910/10055/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

7.6. Згідно з розпорядженням Заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.11.2025 № 32.2-01/2883 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/10055/20, у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

7.7. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 для розгляду справи № 910/10055/20 визначено склад суду: Малашенкова Т.М. (головуюча), Бенедисюк І.М., Власов Ю.Л.

7.8. Верховний Суд ухвалою від 19.11.2025 поновив касаційне провадження у справі № 910/10055/20, прийняв касаційну скаргу Залізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20 до провадження, зупинив касаційне провадження у справі № 910/10055/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

7.9. Ухвалою від 12.01.2026 Верховний Суд, зокрема, задовольнив клопотання Залізниці про поновлення провадження у справі № 910/10055/20; поновив касаційне провадження у справі № 910/10055/20 за касаційною скаргою Залізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024.
7.10. Від ТОВ «Укрінтросервіс» 18.01.2026 та від Залізниці 19.01.2026 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшли письмові пояснення по справі.
7.11. Суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.01.2026, долучив вказані письмові пояснення у справі, з огляду на статтю 42 ГПК України, до матеріалів справи, та оцінюватиме їх у межах статті 300 ГПК України.
7.12. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.13. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

8.4. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

8.5. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 902/1076/24, від 09.08.2024 у справі № 127/22428/21, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

8.5.1. При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

8.6. Що ж до визначення подібних правовідносин за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то в силу приписів статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд звертається до пунктів 25, 26, 32 правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

8.7. Скаржник, оскаржуючи судові рішення попередніх інстанцій, з посиланням, зокрема, на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує на постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, що означені у пункті 4.1.1 цієї постанови.

8.8. Предметом позову у цій справі № 910/10055/20 є визнання недійсним Договору, укладеного за результатами проведення процедури закупівлі; підставою позову є те, що спірний договір укладений з порушенням антиконкурентного законодавства, оскільки процедура закупівлі, за результатами якої укладено Договір, супроводжувалася антиконкурентними узгодженими діями між відповідачем та ТОВ «Еврогрупмаш», що встановлено рішенням Відділення АМК № 63/112-р/к та за обставин пов`язаності учасників спірних торгів, зокрема, через фізичну особу ОСОБА_3 .

8.9. У постанові від 18.09.2024 зі справи № 918/1043/21 про визнання недійсним договору як такого, що не відповідає положенням статей 203 та 228 ЦК України, (вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства) та стягнення коштів, на яку (постанову) посилається скаржник, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, виснувала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, а також, беручи до уваги, що «інтереси держави» є специфічним оціночним поняттям та можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами інших учасників суспільних відносин, зокрема, комунальних підприємств, установ, які розпоряджаються бюджетними коштами, відповідно визначати, в чому полягає чи може полягати порушення інтересів держави та оспорювати на цій підставі правочин у суді може тільки суб`єкт, наділений у спірних правовідносинах владними повноваженнями (незалежно від наявності статусу юридичної особи), або прокурор, який у встановленому порядку, виконуючи субсидіарну роль, може представляти державу в судовому провадженні замість відповідного компетентного суб`єкта, який усупереч вимогам закону не здійснює захист інтересів держави або робить це неналежно (пункт 8.16); Велика Палата Верховного Суду зазначила про неправильність висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання недійсним договору відповідно до положень частини третьої статті 228 ЦК України з огляду на недодержання вимог щодо відповідності умов цього правочину інтересам держави, оскільки Ліцей (позивач) не є особою, яка наділена повноваженнями на звернення до суду з позовом в інтересах держави (пункт 8.21).

8.9.1. У зазначеному аспекті скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували з власної ініціативи до спірних правовідносин приписи частини третьої статті 228 ЦК України (без урахування фактичних обставин та за відсутності посилання позивача на цю норму, як на правову підставу позову), залишивши поза увагою те, що позивач у цій справі не виступає як суб`єкт владних повноважень і не наділений владними управлінськими функціями, а є учасником договірних відносин і звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, як сторона Договору. Отже, спір мав бути розглянутий судами в контексті саме порушеного права особи, яка звернулася за захистом до суду. Дійсною підставою позову у цій справі є посилання на укладення Договору всупереч законодавству, яке регулювало порядок проведення закупівель та захист економічної конкуренції. Замовник (позивач) був змушений обрати найкращу запропоновану цінову пропозицію, яка склалася, не завдяки економічній конкуренції, а в результаті узгодженої неконкурентної поведінки.

8.9.2. Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 [яка ухвалена після подання Залізницею касаційної скарги у справі та до закінчення перегляду якої (справи № 922/3456/23) Суд зупиняв касаційне провадження у справі № 910/10055/20] Суд, зокрема, виснував, що антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси. Тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні частини третьої статті 228 ЦК України. Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.

8.10. У постанові від 26.05.2023 зі справи № 905/77/21 про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору на виконання робіт об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, виснувала, що:

« 21. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. 

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. 

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

22. Положення частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. 

23. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи статті 5 ЦК України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17). 

24. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначає Закон України «Про публічні закупівлі», метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції».

8.11. Справа № 905/1250/18 (постанова від 27.03.2019), на яку також посилається скаржник, розглядалася за позовом керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Слов`янської міської ради до Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради та комунального підприємства Слов`янської міської ради «Водозниження» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та визнання недійсним договору про закупівлю.

8.11.1. Суд касаційної інстанції, залишаючи в силі рішення судів попередніх інстанцій, погодився з висновками цих судів, що учасники процедури закупівлі є пов`язаними особами в розумінні пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки усі ці юридичні особи перебувають під спільним контролем однієї юридичної особи, а саме: засновника в особі Слов`янської міської ради, яка відповідно до установчих документів здійснює контроль над учасником процедури закупівлі і це відповідно до статті 30 цього Закону є підставою для відхилення замовником пропозиції конкурсних торгів та наявністю підстав для визнання недійсним рішення тендерного комітету та відповідно укладеного договору.

8.12. У справі № 925/550/17 (постанова від 20.02.2018) заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Черкаської міської ради звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом та просив: визнати недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Департаменту економіки від 30.08.2016, затвердженого протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів, цінових пропозицій від 30.08.2016 № 82 на закупівлю робіт з реконструкції вул. Менделєєва від вул. Санаторної до вул. Ярослава Галана в місті Черкаси, а також визнати недійсним на майбутнє договір від 28.09.2016 № 323, укладений між Департаментом економіки, Департаментом архітектури і ТОВ «Автомагістраль-Центр» за результатами проведених відкритих торгів. Позовна заява мотивована тим, що Департаментом економіки як замовником при оцінці пропозицій учасників процедури закупівлі порушено приписи статей 17, 28, 29 Закону України «Про здійснення державних закупівель», оскільки учасники процедури не відповідали вимогам кваліфікаційних критеріїв (є пов`язаними особами). 

8.13. У справі № 910/114/19 (постанова від 10.06.2021) Національне антикорупційне бюро України звернулося до суду з позовом до Державної судової адміністрації України та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КИТ» про визнання недійсним договору про закупівлю апаратури для записування та відтворення звуку й зображення. Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, порушенням процедури закупівлі, з посиланням на те, що ТОВ «Компанія Кит» та ТОВ «Альтаір і К» є пов`язаними між собою особами.

8.14. У справі № 922/3322/20 розглядався спір про визнання незаконним та скасування протоколу проведення аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами. 

8.14.1. У цій справі Верховний Суд у постанові від 24.04.2024, зокрема, виснував таке:

« 5.59. Статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що закупівля здійснюється за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

5.60. Необхідно зазначити, що змагальність учасників конкурентних процедур закупівель ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами. У випадку, коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними. Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує той результат, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибір переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.

5.61.Таким чином, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

5.62. Антиконкурентні узгоджені дії в силу Закону характеризується антиконкурентною домовленістю між кількома (щонайменше двома) суб`єктами господарювання щодо їхньої поведінки на торгах. Метою антиконкурентних узгоджених дій на торгах, як правило, є підвищення ціни закупівлі вище конкурентного рівня, що зазвичай близька, дорівнює чи перевищує очікувану вартість.

5.63. За змістом статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

5.64. При кваліфікації дій суб`єктів господарювання за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, узгодженість дій (поведінки) полягає саме в обміні інформацією, заміні конкуренції між учасниками торгів на координацію, в результаті чого усувається конкуренція між ними та спотворюється основний принцип торгів - здійснення конкурентного відбору.

5.65. Узгодження дій між суб`єктами господарювання в процесі здійснення державних закупівель усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спростовує результат, тобто порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

5.66. При цьому за змістом приписів статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків.

5.67. Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

5.88. Суд зауважує, що узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює та спростовує результат, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції. При цьому указане порушення прав замовника є достатньою підставою для визнання результатів торгів недійсними».

8.15. Близькі за змістом правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 21.05.2024 у справі № 922/4933/21, на яку також посилається скаржник.

8.16. Суд зазначає, що правовідносини у справах, на які посилається скаржник та у справі № 910/10055/20 є схожими в частині, що стосується предмета позову (визнання недійсним договору про закупівлю) з підстав наявності ознак пов`язаності учасників закупівлі, нормативно-правового регулювання спірних правовідносин (зокрема, приписів Закону України «Про публічні закупівлі», статей 203, 215 ЦК України), а тому є подібними у контексті критеріїв, визначених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

8.17. Скасовуючи судові рішення попередніх інстанцій у справі № 910/10055/20 та направляючи цю справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 25.01.2024 зазначив, зокрема, що:

«…факт пов`язаності учасників процедури закупівлі є порушенням принципу добросовісної конкуренції, що призводить до визначення переможця торгів не в результаті конкурентного відбору, тобто за відсутності конкуренції, та є підставою для визнання укладеного за результатами такої закупівлі договору недійсним. При цьому, факт пов`язаності слід встановлювати в кожному конкретному випадку на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та у відповідності із визначеними пунктом 16 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» ознаками.

Обґрунтовуючи свої вимоги Залізниця вказує, зокрема, на обставину пов`язаності учасників під час участі у закупівлі UA-2017-10-18-001059-b через призму повноважень ОСОБА_3, якими він одночасно був наділений кожним із учасників.

Проте, суди попередніх інстанцій не з`ясували зазначених обставин на предмет пов`язаності учасників та порушення/не порушення ними в такий спосіб принципу добросовісної конкуренції, що свідчить про розгляд справи без урахування висновків Верховного Суду, які містяться в постановах від 27.03.2019 у справі № 905/1250/18, від 10.06.2021 у справі № 910/114/19, від 20.02.2018 у справі № 925/550/17. 

Таким чином, суди попередніх інстанцій не з`ясували обставин пов`язаності учасників процедури закупівлі між собою, та не дослідили їх на предмет наявності ознак, передбачених пунктом 16 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та всупереч вимогам статей 73, 86, 236, 269 ГПК України, не дослідили та не надали належної правової оцінки доказам, на які посилався позивач для підтвердження цих обставин.

Крім того, суди попередніх інстанцій, відхиляючи рішення № 63/112-р/к як один із доказів у справі, виходили з відсутності зазначеного рішення як на момент прийняття позивачем рішення про визнання пропозиції відповідача переможцем відкритих торгів, так і на момент укладення Договору...

…рішення № 63/112-р/к та матеріали антимонопольної справи підпадають під визначення доказів у розумінні статті 73 ГПК України та підлягають перевірці на предмет їх належності й допустимості у загальному порядку. Зазначені докази мали бути досліджені судами під час розгляду цієї справи, незалежно від наявності чи відсутності в них ознак преюдиціальності, про що зазначили суди попередніх інстанцій, як підставу для відхилення таких доказів...

…крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги Залізниця посилалася на рішення господарського суду Львівської області від 24.09.2020 у справі № 914/938/20, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 та постановою Верховного Суду від 08.07.2021, якими ТОВ «Укрінтросервіс» відмовлено у задоволенні позову до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення № 63/112-р/к…

… судами попередніх інстанцій не було досліджено фактичні обставини, зокрема встановлені судовими рішеннями у справі № 914/938/20, що набрали законної сили. При цьому, фактичні обставини мають преюдиційне значення у цій справі (вони не підлягають доказуванню), а отже їм має бути надана належна правова оцінка, в тому числі, щодо порушення ТОВ «Укрінтросервіс» норм Закону України «Про публічні закупівлі» (що тягне недійсність правочину, укладеного за результатом проведення процедури закупівлі)…».

8.18. Проте суди попередніх інстанцій, зосередившись виключно на застосуванні до спірних правовідносин приписів частини третьої статті 228 ЦК України (на яку позивач не посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог), без урахування правової позиції Великої Палати Верхового Суду, викладеної у постанові від 18.09.2024 зі справи № 918/1043/21, не виконали обов`язкові вказівки, викладені у постанові від 25.01.2024 зі справи № 910/10055/20, зокрема, не з`ясували обставин пов`язаності учасників та порушення / не порушення ними в такий спосіб принципу добросовісної конкуренції.

8.19. Суди не розглянули заявлені позовні вимоги з урахуванням підстав заявленого позивачем, як стороною Договору, позову щодо не відповідності укладеного Договору, зокрема, вимогам Закону України «Про публічні закупівлі».

8.19.1. Водночас колегія суддів зазначає, що не кожне порушення вимог законодавства є беззаперечною підставою для визнання договору недійсним. Недійсність правочину в силу закону (нікчемність) або визнання його недійсним у судовому порядку, як наслідок порушення вимог закону, має чітко виповідати, зокрема, статтям 203, 215 ЦК України. 

8.20. У зазначеному аспекті Суд також зазначає, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та самостійно визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. У той же час застосування принципу jura novit curia («суд знає закони») означає, що суд не змінює фактичні підстави позову (з урахуванням доводів позивача). У зв`язку з чим знайшли своє часткове підтвердження доводи скаржника про необґрунтовану зміну судами правової кваліфікації спірних правовідносин, без урахування їх дійсного змісту та фактичних підстав позову.

8.21. Відповідно до статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.22. Верховний Суд зазначає, що у цій справі суди не виконали вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.01.2024 (які є обов`язковими в силу приписів статті 316 ГПК України) та не надали відповідь на всі істотні питання, що мають значення для вирішення спору, не дослідили у повному обсязі зібрані у справі докази.

8.23. Водночас суд касаційної інстанції в силу імперативного припису частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.24. Верховний Суд відхиляє доводи, викладені у відзиві ТОВ «Укрінтросервіс» на касаційну скаргу, з огляду на вказані вище міркування Верховного Суду, наведені у цій постанові.

8.25. З огляду на те, що суди попередніх інстанцій не виконали обов`язкові в силу приписів статті 316 ГПК України вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.01.2024 (якою справа направлялася на новий розгляд) зі справи, неправильно застосували норми матеріального права, зазначені у цій постанові та порушили норми процесуального права (статті 73-79, 86, 236, 237 ГПК України), що мало своїм наслідком не встановлення обставин, на підставі наданих сторонами доказів, що є визначальними, вагомими і ключовими у цій справі у вирішенні цього спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

8.26. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1. Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку знайшли своє часткове підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права унеможливило, з огляду на доводи та докази, надані учасниками справи, встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції передбаченими статтю 300 ГПК України.

9.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.4. У силу приписів частини четвертої статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

9.5. Ураховуючи, що спочатку суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, а суд апеляційної інстанції не усунув вказані порушення, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, судові рішення у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.6. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у розділі 8 цієї постанови, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

10.1. У Верховного Суду відсутні правові підстави для розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання касаційної скарги, оскільки Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо понесених судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 у справі № 910/10055/20 скасувати.

3. Справу № 910/10055/20 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов