УХВАЛА

05 січня 2026 року 
м. Київ
справа №640/23364/19
адміністративне провадження № К/990/49079/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу в частині,-
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив:
-визнати протиправним і скасувати в частині пунктів 3 та 4 наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2018 № 624 «Про визначення місць постійної дислокації підрозділів органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому:
« 3. Місцем проведення досудового розслідування вважати місце дислокації слідчого відділу, яким здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні.
4. У випадку доручення здійснення досудового розслідування групі слідчих, керівнику слідчого управління у постанові про створення слідчої групи визначати місце проведення досудового розслідування у межах дислокації слідчих відділів, визначеної у п. 1 цього наказу»;
-визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо нерозгляду скарги позивача від 18.10.2019, поданої в порядку звернення громадян та зобов`язати Службу безпеки України скасувати в частині пунктів 3 та 4 наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2018 року № 624 «Про визначення місць постійної дислокації підрозділів органу досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому:
« 3. Місцем проведення досудового розслідування вважати місце дислокації слідчого відділу, яким здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні.
4. У випадку доручення здійснення досудового розслідування групі слідчих, керівнику слідчого управління у постанові про створення слідчої групи визначати місце проведення досудового розслідування у межах дислокації слідчих відділів, визначеної у п. 1 цього наказу».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 18 жовтня 2019 року, поданої в порядку звернення громадян. Зобов`язано Службу безпеки України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 18 жовтня 2019 року, подану в порядку звернення громадян, з дотриманням норм статей 7, 19 Закону України «Про звернення громадян». В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
27 листопада 2025 року Служба безпеки України безпосередньо до Верховного Суду подала касаційну скаргу рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у цій справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням десятиденного строку для усунення недоліків шляхом: надання касаційної скарги в новій редакції з зазначенням судових рішень, які оскаржуються, з посилання на підстави касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України; надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
15 грудня 2025 року безпосередньо до Верховного Суду Служба безпеки України подала до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції з зазначенням судових рішень, які оскаржуються, з посилання на підстави касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Разом з цим скаржник надав документ про сплату судового збору. 
Отже, скаржник виконав вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 09 грудня 2025 року. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Київським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник послався на підпункт «б» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так, скаржник обґрунтовує необхідність прийняття цієї касаційної скарги тим, що: «будь-які інші справи, предметом судового розгляду в яких охоплювались би обставини розгляду адресованого до СБУ звернення Позивача ( ОСОБА_1 ) від 18.10.2019, відсутні та не можуть розглядатися, оскільки: 1) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі (п. 2 ч. 1 ст. 170); 2) повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (ч. 5 ст. 170)».
Суд відхиляє такі доводи з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник не навів та не обґрунтував, які саме встановлені оскарженим судовим рішенням він позбавлений можливості спростувати, при розгляді іншої справи та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору саме у конкретній іншій справі.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткової обставини, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу в частині.
2. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету, а у разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду..
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко О.В. Кашпур 	
В.М. Соколов