ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

10 лютого 2026 року 
справа № 120/15827/25
адміністративне провадження № К/990/3414/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої - Ханової Р. Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області
на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року (суддя - Чернюк А. Ю.)
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року (судді: Капустинський М. М., Сапальова Т. В., Шидловський В. Б.)
у справі №120/15827/25
за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області
до Приватного акціонерного товариства «Турбівський каоліновий завод»
про стягнення коштів за податковим боргом, -

УСТАНОВИВ:

Рух справи

11 листопада 2025 року о 12:45 год. до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - податковий орган, заявник у справі, скаржник) із заявою до Приватного акціонерного товариства «Турбівський каоліновий завод» (далі - Товариство, платник податків, відповідач у справі) у порядку статті 283 КАС України, в якій просило стягнути кошти такого платника податків на суму податкового боргу у розмірі 529081,22 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства «Турбівський каоліновий завод» про стягнення коштів за податковим боргом разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року ухвалу суду першої інстанції від 12 листопада 2025 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

27 листопада 2025 року матеріали справи №120/15827/25 повернулися до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено Головному управлінню ДПС у Вінницькій області строк для усунення недоліків позовної заяви - до 10:00 год. 28 листопада 2025 року.

У встановлений судом строк представником позивача подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що заявник не пропустив строк встановлений частиною другою статті 283 КАС України. Обґрунтовуючи дану заяву представник контролюючого органу вказує, що протоколом засідання по заслуховуванню керівників економічно активних боржників із значними сумами боргу №9771/02-32-13 від 28 жовтня 2025 року попереджений керівник Товариства про необхідність вжиття самостійних заходів для погашення заборгованості зі сплати податків, зокрема погашення новоствореного боргу по штрафних санкціях за несвоєчасну сплату податків у сумі 307,4 тис. грн. до 10 листопада 2025 року та про те, що у разі невиконання протокольного доручення буде подано заяву до суду в порядку статті 283 КАС України. Оскільки Товариство не здійснило заходів для погашення заборгованості зазначених у протоколі №9771/02-32-13 до 10 листопада 2025 року, представник позивача переконаний, що 24 годинний термін на звернення до суду з заявою щодо стягнення коштів за податковим боргом настає 11 листопада 2025 року, а тому, просить вважати виявлені недоліки по справі усунутими.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року, заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області від 11 листопада 2025 року, подану у порядку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Турбівський каоліновий завод» коштів за податковим боргом залишено без розгляду. Роз`яснено Головному управлінню ДПС у Вінницькій області, що заявник має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що заява контролюючого органу про стягнення коштів за податковим боргом, подана в порядку статті 283 КАС України, надійшла до суду з пропуском присічного 24-годинного строку, який не підлягає поновленню, у зв`язку з чим залишена без розгляду. Початок перебігу такого строку пов`язується з датою надіслання (вручення) платнику податкової вимоги та спливом 30 календарних днів, передбачених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, а не з подальшими внутрішніми діями контролюючого органу. Подання заяви у листопаді 2025 року за наявності податкової вимоги, направленої у квітні 2023 року, свідчить про істотний пропуск установленого законом строку, що виключає можливість її розгляду по суті та зумовлює право контролюючого органу звернутися до суду лише в загальному позовному порядку.

21 січня 2026 року податковий орган подав касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №120/15827/25.

Верховний Суд ухвалою від 22 січня 2026 року відкрив касаційне провадження за скаргою податкового органу, справу витребував з суду першої інстанції.

05 лютого 2026 року справа №120/15827/25 надійшла на адресу Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі контролюючий орган зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми процесуального права, зокрема статтю 283 КАС України, дійшовши помилкового висновку про пропуск присічного строку звернення до суду із заявою про стягнення коштів за податковим боргом. На думку скаржника, суди формально визначили момент початку перебігу 24-годинного строку, не врахувавши фактичні обставини встановлення контролюючим органом підстав для звернення до суду.

Скаржник наполягає, що у конкретних правовідносинах обставини, які зумовлюють звернення до суду в порядку статті 283 КАС України, виникли не з дати надіслання податкової вимоги, а з моменту невиконання платником податків протокольного доручення, зафіксованого протоколом засідання щодо заслуховування економічно активних боржників, у зв`язку з чим відлік 24-годинного строку, на його переконання, мав розпочинатися з 11 листопада 2025 року.

У зв`язку з наведеним скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вважаючи, що допущені судами порушення норм процесуального права перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Позиція Верховного Суду

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів щодо стягнення коштів за податковим боргом регламентовані статтею 283 КАС України.

Пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини другої статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Згідно із частинами першої, другої та п`ятої статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.

Колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав, вказано, що КАС України визначено те, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2023 року податковий орган направив на адресу Товариства рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу №0000017-1309-0232 від 04 квітня 2023 року, яка отримана представником Товариства 10 квітня 2023 року, а до суду податковий орган звернувся 11 листопада 2025 року о 12:45 год. Тобто з порушенням строку, визначеного частиною другою статті 283 КАС України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що вони не дають підстав для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Судами попередніх інстанцій правильно застосовано положення статей 283, 270 КАС України та пункту 95.2 статті 95 ПК України, з огляду на що обґрунтовано встановлено пропуск контролюючим органом присічного 24-годинного строку звернення до суду із заявою про стягнення коштів за податковим боргом, і такий строк не підлягає поновленню.

Суди обґрунтовано виходили з того, що положення статті 283 КАС України чітко визначають момент виникнення права контролюючого органу на звернення до суду - після спливу 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) платнику податкової вимоги, тоді як внутрішні документи податкового органу, зокрема протоколи нарад чи заслуховувань, не є юридичними фактами, з якими закон пов`язує початок перебігу такого строку.

Позиція податкового органу про те, що обставини, які зумовили звернення до суду у листопаді 2025 року, можуть вважатися підставою для обчислення строку звернення до суду в порядку статті 283 КАС України, є безпідставною, не ґрунтується на приписах податкового та процесуального законодавства. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що заява контролюючого органу подана з істотним порушенням установленого законом строку, що унеможливлює її розгляд по суті в порядку статті 283 КАС України та зумовлює правомірність залишення такої заяви без розгляду, із збереженням за контролюючим органом права на звернення до суду в загальному позовному порядку.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №120/15827/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р. Ф. Ханова

Судді: І. А. Гончарова

І. Я. Олендер