ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 913/266/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,
за участі секретаря судового засідання Громак О.В. 

учасники справи:
боржник - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія",
представник боржника - Богушко О.В., адвокат за ордером,
кредитор - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 
представник кредитора - Кузьмік Д.В., адвокат за довіреністю,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"
Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

на постанову Східного апеляційного господарського суду
від 15.09.2025
у складі колегії суддів: Россолов В.В.(головуючий), Склярук О.І., Слободін М.М.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл"
до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"
про банкрутство,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (код ЄДРПОУ 05839888; далі - ПАТ "Українська інноваційна компанія", боржник); 
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "Українська інноваційна компанія"; 
введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; 
розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко І.В.
2. 06.04.2021 на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, ФГВФО) №60-4570/21 від 31.03.2021 про визнання грошових вимог до ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 1 791 544 813, 38 грн.
3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, звертаючись до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника, посилається на наявність у Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія заборгованості на загальну суму 1 791 544 813, 38 грн, в тому числі:
- 5 134 472, 28 грн регулярний збір відповідно до статті 22 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- 895 003 820, 17 грн- заборгованість за договором цільової позики №42 від 01.02.2016;
- 8 764 353, 39 грн - відсотки за користування позикою за договором цільової позики №42 від 01.02.2016;
- 879 669 342, 59 грн - сума виплат відшкодування вкладникам відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- 2 972 823, 95 грн витрати, пов`язані із виведенням боржника з ринку фінансових послуг.
Короткий зміст ухвал місцевого суду
4. Ухвалою від 11.06.2025 Господарський суд Луганської області визначив розмір та перелік усіх визнаних грошових вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів:
- ініціюючого кредитора ТОВ "ЮС-Металл" (ідентифікаційний код юридичної особи 40818840) розмірі 101238, 99 грн;
- ПрАТ "Хмельницький обласний пивзавод" (ідентифікаційний код юридичної особи 05513922) у загальному розмірі 485 661, 96 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) 481 457, 96 грн;
- ПП "Данкобуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 35037961) у загальному розмірі 979 598, 11 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) 975 394,11 грн;
- ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 4 407 859, 33 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 1 020 339 грн; вимоги шостої черги (пеня) - 3 383 316, 33 грн; 
- ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у загальному розмірі 10 510 742, 80 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 10 506 538, 80 грн;
- ТОВ "Пларіум Київ" (ідентифікаційний код юридичної особи 39071634) у загальному розмірі 885 071, 18 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 880 867, 18 грн;
- ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" (ідентифікаційний код юридичної особи 41146462) у загальному розмірі 8 352 802, 89 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 8 348 598, 89 грн;
- ТОВ "Зіма-Лєтто" (ідентифікаційний код юридичної особи 40970620) у загальному розмірі 4 324 204 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 4 320 000 грн;
- ТОВ "Будівельна Індустрія УКРБУДПРОЕКТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 42774563) у загальному розмірі 52 451 701,84 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 52 447 497, 84 грн;
- ТОВ "Старт Фінанс" (ідентифікаційний код юридичної особи 41159005) у загальному розмірі 1 372 049,83 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 1 367 845,83 грн;
- ТОВ "ФК "Транс Фінанс" (ідентифікаційний код юридичної особи 41145893) у загальному розмірі 12 003 551, 70 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 11 999 347, 70 грн;
- ТОВ "Буд Страйк" (ідентифікаційний код юридичної особи 41584332) у загальному розмірі 14 993 194, 78 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 14 988 990, 78 грн;
- Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) у загальному розмірі 12 430 072, 48 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги третьої черги - 9 453 043,20 грн; вимоги шостої черги - 2 972 825,28 грн;
- ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) у загальному розмірі 2 871 985,81 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн; вимоги четвертої черги (основний борг) - 991 557,81 грн вимоги шостої черги (пеня) - 1 876 224 грн;
- Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Хмельницькій області (ідентифікаційний код ВП 44070171) у загальному розмірі 11 601,04 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судові витрати) - 4 204 грн; вимоги третьої черги - 7 397,04 грн;
- Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Сєвастополі (ідентифікаційний код 43143201) у загальному розмірі 20 467, 34 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судові витрати) - 4 204 грн; вимоги третьої черги - 12 656,88 грн; вимоги шостої черги (пеня) - 3 606, 46 грн;
- Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код ВП 44082150) у загальному розмірі 9 597 505, 18 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судові витрати) - 4 204 грн; вимоги третьої черги (основний платіж з ПДВ) - 9 517 882,32 грн; вимоги шостої черги (штрафні санкції, пеня) - 75 418, 86 грн;
- Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код ВП 43983495) у загальному розмірі 144 683, 19 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судові витрати) - 4 204 грн; вимоги третьої черги (орендна плата з юридичних осіб) - 140 479,19 грн;
- Головного управління ДПС у Сумській області (ідентифікаційний код 43144399) у загальному розмірі 448 951, 53 грн, в тому числі: вимоги першої черги (судові витрати) - 4 204 грн; вимоги третьої черги - 444 747, 53 грн;
визначив розмір та перелік усіх не визнаних грошових вимог кредиторів:
- ТОВ "Енертек" у розмірі 5 947 835, 64 грн;
- ПрАТ "Хмельницький обласний пивзавод" у розмірі 28 500 000 грн;
- ОСОБА_1 у розмірі 41 050 574, 97 грн;
- ОСОБА_2 у розмірі 27 161, 35 грн;
- ТОВ "Пларіум Київ" у розмірі 240 628, 60 грн;
- ТОВ "Будівельна Індустрія УКРБУДПРОЕКТ" у розмірі 45 606 371, 52 грн;
- ОСОБА_3 у розмірі 30 691 737, 87 грн;
- Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Харківській області у розмірі 36 657, 96 грн;
- Головного управління ДПС у Сумській області у розмірі 120 962, 97 грн;
вирішено інші процедурні та процесуальні питання.
5. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.06.2025, зокрема, визнано грошові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" у загальному розмірі 1 637 946 419, 75 грн., в тому числі:
- вимоги забезпечені заставою майна боржника - 903 768 173, 56 грн;
- вимоги першої черги (судовий збір) - 4 204 грн;
- вимоги четвертої черги (основний борг) - 734 174 042, 19 грн;
відхилено грошові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 153 602 596,63 грн; розпорядника майна зобов`язано внести грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів.
6. Суд першої інстанції дійшов висновку, що визнанню підлягають ті вимоги, щодо яких надані документи беззаперечно підтверджують факт існування зобов`язання, його розмір та строк виконання.
7. Зокрема, суд першої інстанції визнав забезпеченими заставою вимоги за основною сумою боргу та відсотками за договором цільової позики №42 від 01.02.2016 у розмірі 903 768 173,56 грн, оскільки факт надання та часткового неповернення позики підтверджується платіжними дорученнями, умовами договору і нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". 
8. Також місцевий господарський суд визнав обґрунтованими вимоги, пов`язані з виплатами вкладникам, у розмірі 729 029 524,69 грн, визначеній на підставі затверджених реєстрів вкладників, звітів банків-агентів і підтверджень фактичних перерахувань, з урахуванням погашення частини цих сум за рахунок надходжень від дебіторів та додаткових виплат за рішеннями судів. Перевіреним і арифметично правильним суд визнав розрахунок відсотків за користування позикою в розмірі 8 764 353,39 грн, які нараховані відповідно до умов договору та статті 1048 ЦК України. 
9. Крім того, підтверджено обґрунтованість заявленого Фондом регулярного збору на суму 5 134 472,28 грн за період з 01.01.2016 по 22.03.2016, що відповідає статті 22 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та даті відкликання банківської ліцензії. Частково задоволено вимоги у частині витрат на виведення банку з ринку, визнавши їх в розмірі 10 045,22 грн, понесених до моменту набрання законної сили судовими рішеннями про скасування актів НБУ і Фонду щодо ліквідації банку.
10. Водночас, у визнанні решти вимог суд першої інстанції відмовив та відхилив частину заявлених сум за виплатами вкладникам у розмірі 150 639 817,90 грн, оскільки заявником не надано належних доказів або через включення до розрахунку сум, які вже були погашені за рахунок активів боржника.
11. Крім того, місцевий господарський суд відмовив у визнанні витрат на виведення банку з ринку в розмірі 2 962 778,73 грн, оскільки вони виникли після 13.07.2016.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
12. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково;
ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.06.2025 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 11.06.2025 (попереднє засідання) у справі № 913/266/20 скасовано в частині визнання розміру визнаних грошових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) до боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ухвалено в цій частині нове рішення, а саме:
13. Визнано грошові вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у загальному розмірі 1 640 909 362 грн 47 коп., у тому числі:
- вимоги, забезпечені заставою майна боржника - 903 768 173, 56 грн;
- вимоги першої черги (судовий збір) - 4 367, 99 грн;
- вимоги четвертої черги (основний борг) - 737 136 820, 92 грн;
в іншій частині ухвалу Господарського суду Луганської області від 12.06.2025 та ухвалу від 11.06.2025 (попереднє засідання) залишено без змін.
14. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 393 від 24.03.2016 "Про затвердження загального Реєстру вкладників ПАТ "Укрінбанк", затверджено загальний реєстр вкладників ПАТ "Укрінбанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, до якого включено інформацію про 44904 вкладників із загальною сумою відшкодування 879 461 142, 43 грн.
15. На виконання вимог статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", банками - агентами було виплачено вкладникам банку в межах гарантованих сум відшкодування в загальному розмірі 814 788 182, 69 грн.
16. Фондом гарантування вкладів частково задоволені кредиторські вимоги третьої черги на загальну суму 85 958 658 грн, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №891130 від 08.07.2016, №637128 від 15.06.2016, №933661 від 13.07.2016, №704885 від 21.06.2016, №407390 від 25.05.2016. Означене підтвердив представник кредитора в судовому засіданні в суді першої інстанції від 12.06.2025.
17. На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №580/5030/24 Фондом гарантування вкладів здійснено виплату відшкодування вкладнику ОСОБА_4 в розмірі 200 000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №712 від 28.03.2025.
18. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обсяг кредиторських вимог Фонду у справі про банкрутство не може визначатися виключно на підставі затвердженого ним загального реєстру чи внутрішніх рішень.
19. Визнанню підлягають лише ті вимоги, реальність яких підтверджена первинними бухгалтерськими та платіжними документами, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду щодо необхідності запобігання фіктивному кредиторству.
20. Відтак, суд першої інстанції правильно виходив із того, що лише ті кошти, які підтверджені належними доказами (платіжними інструкціями, меморіальними ордерами, звітами банків-агентів тощо), можуть бути визнані як грошові вимоги Фонду до боржника. Решта ж суми, заявленої у розмірі 150 639 817, 90 грн, залишилася непідтвердженою, а отже обґрунтовано була відхилена.
21. Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, що визнанню підлягає лише фактично підтверджена частина кредиторських вимог Фонду, тоді як застосування положень спеціального законодавства про банкрутство унеможливлює автоматичне включення до реєстру всієї нарахованої суми без належних доказів.
22. Суд апеляційної інстанції, аналізуючи частину третю статті 46 та частину другу статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у системному зв`язку з прикінцевими та перехідними положеннями Закону №590-IX, дійшов висновку, що витрати Фонду, понесені у зв`язку із здійсненням процедур виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку та його ліквідації, мають характер обов`язкових витрат, безпосередньо пов`язаних із ліквідаційною процедурою, і підлягають відшкодуванню у повному обсязі незалежно від подальшого скасування індивідуальних актів НБУ чи Фонду, які слугували підставою для початку таких процедур.
23. Тому висновки місцевого господарського суду про обмеження періоду визнання витрат лише до 13.07.2016 не відповідають приписам матеріального права, а грошові вимоги Фонду у розмірі 2 962 778, 73 грн за період з 14.07.2016 по 24.10.2019 підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 
24. ПАТ "Українська інноваційна компанія" 13.10.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі № 913/266/20.
25. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/266/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.10.2025.
26. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 14.10.2025 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі № 913/266/20.
27. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/266/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.10.2025.
28. Ухвалами Верховного Суду від 04.11.2025 касаційні скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху відповідно до статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
29. 12.11.2025 від ПАТ "Українська інноваційна компанія" надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору в сумі 9 698,60 грн.
30. 13.11.2025 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору в сумі 9 698,60 грн та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження в яких зазначає про відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання акцептування кредиторських вимог, що виникли на підставі прямих приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонду до боржника, що ліквідується в поряду Кодексу України з процедур банкрутства.
31. Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 913/266/20 за касаційними скаргами ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025;
об`єднано касаційні скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в одне касаційне провадження;
повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відбудеться 20.01.2026 об 11:30;
надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20.02.2025;
витребувано з Господарського суду Луганської області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 913/266/20 за заявою ТОВ "ЮС-Металл" до ПАТ "Українська інноваційна компанія" про банкрутство.
32. Справа № 913/266/20 надійшла до Верховного Суду 19.12.2025 із супровідним листом від 11.12.2025 № 913/266/20.
33. 20.01.2026 в судовому засіданні Верховний Суд відклав розгляд справи (або оголошено перерву у судовому засіданні) до 27.01.2026, 12:15 год.
34. Відзивів на касаційні скарги не надходило.
35. Учасники провадження (уповноважені представники ПАТ "Українська інноваційна компанія" - адвокат Богушко О.В. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - адвокат Кузьмік Д.В.) з`явилися у судові засідання 20.01.2025 та 27.01.2025 , надали свої пояснення та заперечення. 
36. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.10.2025 №4643-IX), Верховний Суд розглядає справу № 913/266/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи скаржників
ПАТ "Українська інноваційна компанія" 
37. Скаржник в обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає, що суд апеляційної інстанції, застосовуючи при ухваленні оскаржуваного рішення частину третю статті 46 та частину другу статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не врахував висновки щодо застосування норми права, які були викладені у постанові Верховного суду від 19.04.2019 у справі № 826/11199/16, у постановах Верховного суду від 18.10.2022 у справі № 826/4471/18 та від 01.06.2022 у справі № 640/5446/19, а також у постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 913/266/20.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
38. Скаржник в обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає, що суд апеляційної інстанції визнав грошові вимоги у розмірі 737 136 820,92 грн, не задовольнивши грошові вимоги у розмірі 64 881 159,90 грн. Разом з тим, з огляду на рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 393 від 24.03.2016, лист Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" вих. № 1386/0/25-16, статтю 29 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції від 12.08.2015), сума в розмірі 64 881 159,90 грн також підлягає додатковому акцептуванню.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
39. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
41. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 37, 38 описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
42. Предметом касаційного оскарження у цій справі є обґрунтованість рішення апеляційної інстанції в частині не визнаних кредиторських вимог ФГВФО на суму 64 881 159,90 грн, а також в частині визнаних кредиторських вимог до боржника, які пов`язані з витратами на виведення банку з ринку в розмірі 2 962 778,73 грн.
43. Здійснюючи перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень та оцінюючи доводи касаційної скарги та відзиву, колегія суддів Верховного Суду зауважує таке.
44. За змістом наведених у статті 1 КУзПБ термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу:
грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;
боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;
кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
45. У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абзац перший частини другої статті 47 КУзПБ).
46. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (абзац четвертий частини шостої статті 45 КУзПБ).
47. Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, в силу наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
48. Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 916/4644/15; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 30.11.2023 у справі № 910/2423/23, від 01.02.2024 у справі № 910/3835/22, від 29.02.2024 у справі № 908/2586/22 тощо).
49. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
50. Поряд з цим, Верховний Суд звертає увагу, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, у тому числі і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.
51. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.
52. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18, від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21).
53. Таким чином, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.
Щодо доводів ПАТ "Українська інноваційна компанія"
54. Апеляційний господарський суд, аналізуючи частину третю статті 46 та частину другу статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у системному зв`язку з прикінцевими та перехідними положеннями Закону №590-IX, дійшов висновку, що витрати Фонду, понесені у зв`язку із здійсненням процедур виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку та його ліквідації, мають характер обов`язкових витрат, безпосередньо пов`язаних із ліквідаційною процедурою, і підлягають відшкодуванню у повному обсязі незалежно від подальшого скасування індивідуальних актів НБУ чи Фонду, які слугували підставою для початку таких процедур. 
55. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обґрунтування місцевого господарського суду про обмеження періоду визнання витрат лише до 13.07.2016 не відповідає приписам матеріального права, а грошові вимоги Фонду у розмірі 2 962 778, 73 грн за період з 14.07.2016 по 24.10.2019 підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.
56. Колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції обґрунтованими та звертає увагу, зокрема, на таке. 
57. Відповідно до частин першої, другої статті 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент прийняття НБУ Постанови № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних") рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду. Разом з тим, оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.
58. Отже, за наявності оскарження, у Фонду гарантування вкладів відсутні підстави не виконувати відповідні власні рішення та вимоги НБУ в силу прямої вказівки Закону.
59. Верховний Суд враховує, що в цьому випадку постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 826/14033/17, якою залишено в силі рішення судів попередніх інстанцій про визнання протиправними та скасування Постанови НБУ № 934 та рішення ФГВФО № 239 про запровадження тимчасової адміністрації. Також суд враховує, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 у справі № 826/5325/16, якою залишено в силі рішення судів про визнання протиправними та скасування Постанови НБУ № 180 та рішення ФГВФО №385 про початок процедури ліквідації.
60. Разом з тим, наявність зазначених рішень суду не спростовує вчинення Фондом дій, спрямованих на виведення банку з ринку в період оскарження відповідних рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
61. Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд набуває прав кредитора банку на суму сплачених Фондом витрат, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, здійснених у межах кошторису витрат, затвердженого адміністративною радою Фонду, у тому числі щодо консолідованого продажу активів банку, що ліквідується.
62. В цьому випадку, суди, дослідивши обставини та надані Фондом докази на підтвердження здійснених в межах процедури виведення банку витрат, встановили, що такі витрати є дійсними, та підтвердженими відповідними доказами. 
63. Водночас, доводи скаржника зводяться до наявності судових рішень, якими було скасовано Постанови НБУ № 934 та рішення ФГВФО № 239 про запровадження тимчасової адміністрації. Разом з тим, скаржник у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, не спростував під час розгляду справи місцевим та апеляційним судом, що витрати Фонду, пов`язані з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку у розмірі 2 962 778, 73 грн за період з 14.07.2016 по 24.10.2019, є недійсними або такими, які фактично не вчинялися.
64. Інші доводи скаржників, зазначені у касаційній скарзі, зводяться до оцінки та переоцінки доказів, необхідності дослідження та встановлення обставин справи, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
65. Разом з тим, колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
66. З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ПАТ "Українська інноваційна компанія" не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова апеляційного суду в частині визнаних кредиторських вимог до боржника, які пов`язані з витратами на виведення банку з ринку в розмірі 2 962 778,73 грн. не підлягає скасуванню.
Щодо розгляду касаційної скарги ФГВФО
67. Апеляційний господарський суд, визнаючи грошові вимоги Фонду до боржника у розмірі 737 136 820,92 грн, встановив, що такі вимоги є реальними та підтверджені відповідними доказами у порядку, визначеному положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України.
68. Скаржник, обґрунтовуючи, що сума в розмірі 64 881 159,90 грн також підлягає додатковому акцептуванню, зазначає про наявність рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 393 від 24.03.2016, лист Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" вих. № 1386/0/25-16. Також, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій не врахували положення статті 29 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції від 12.08.2015).
69. Колегія суддів вважає доводи скаржника передчасними, а висновки суду апеляційної інстанції обґрунтованими та звертає увагу, зокрема, на таке.
70. За змістом Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стаття 29 розміщена у Розділі V "ГАРАНТІЇ ФОНДУ ТА ВІДШКОДУВАННЯ КОШТІВ ЗА ВКЛАДАМИ". Водночас аналіз змісту зазначеного розділу свідчить про те, що наявні у ньому норми передбачають не лише набуття Фондом прав кредитора банку, але й гарантії за вкладом кожному вкладнику банку, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, порядок розрахунків з вкладниками.
71. Тобто, набуття прав кредитора банку не здійснюється автоматично в силу зазначеної скаржником норми, а виникає у Фонду в силу дій та обов`язків, передбачених, зокрема, у Розділі V "ГАРАНТІЇ ФОНДУ ТА ВІДШКОДУВАННЯ КОШТІВ ЗА ВКЛАДАМИ" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
72. Зазначене дає підстави для висновку про те, що Фонд як кредитор банку повинен довести в порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, не лише наявність загальної суми, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але й що така сума була фактично сплачена Фондом. 
73. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обсяг кредиторських вимог Фонду у справі про банкрутство не може визначатися виключно на підставі затвердженого ним загального реєстру чи внутрішніх рішень. Визнанню підлягають лише ті вимоги, реальність яких підтверджена первинними бухгалтерськими та платіжними документами.
74. Колегія суддів звертає увагу, що Фонд, відповідно до частини третьої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Разом з тим, Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. 
75. Водночас, автоматичне визнання у цій справі кредиторських вимог Фонду лише на підставі зазначеної ним норми, без фактичного підтвердження понесених витрат та належного і повного підтвердження доказами, фактично суперечитиме цілям та меті його функціонування. Стягнення у подальшому відповідних сум може свідчити не лише про отримання прибутку, але й про безпідставне збагачення Фонду, що також суперечить як загальній меті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в цілому, так і меті, яка, зокрема покладена у зміст статті 29 зазначеного Закону.
76. Інші доводи скаржників, зазначені у касаційній скарзі, фактично зводяться до оцінки та переоцінки доказів, необхідності дослідження та встановлення обставин справи, що відповідно до положень частин другої, третьої статті 300 ГПК України, виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.
77. Разом з тим, колегія суддів наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
78. З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає зміні/скасуванню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
79. Відповідно до пункту другого частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
80. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
81. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
82. З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.
Щодо судових витрат
83. Враховуючи положення статті 129 ГПК України та відмову у задоволенні касаційних скарг, сплата судового збору покладається на скаржників.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 № 913/266/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік