УХВАЛА

14 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 826/21431/15
адміністративне провадження № К/990/1153/26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року 
та постанову Шостого апеляцйного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року
у справі №826/21431/25
за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Коніка Мінолта Україна" 
до Головного управління ДПС у м. Києві 
про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року та постанову Шостого апеляцйного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі №826/21431/15, предметом спору в якій є скасування податкових повідомлень-рішень від 17 серпня 2015 року № 0005802206, № 0005812206 та № 0005822206.

Суд звертає увагу на те, що з метою вирішення питання про відкриття провадження у цій справі, Суд витребував електронну копію справи №826/21431/15.

Відповідно до матеріалів електронної справи 31 жовтня 2022 року відбулося судове засідання у справі №826/21431/15, за результатами якого ухвалено рішення про задоволення позову. В цьому засіданні були присутні представники як позивача, так і відповідача. Вказаний факт підтверджується Протоколом судового засідання від 31 жовтня 2022 року по справі №826/21431/15.

Також в матеріалах електронної справи наявна вступна та резолютивна частина рішення від 31 жовтня 2022 року у справі №826/21431/15, відповідно до якої позов Дочірнього підприємства "Коніка Мінолта Україна" задоволено в повному обсязі.

Суд наголошує на тому, що вступна та резолютивна частина рішення від 31 жовтня 2022 року не підписана кваліфікованим електронним підписом судді, що унеможливило надходження цього скороченого рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень. Також в матеріалах справи відсутній повний текст рішення від 31 жовтня 2022 року у справі №826/21431/15.

Дочірнє підприємство "Коніка Мінолта Україна" посилаючись на те, що судом першої інстанції так і не було складено повний текст рішення, подало апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Коніка Мінолта Україна" задоволено, вступну та резолютивну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Звертаючись з касаційною скаргою податковий орган звернув увагу на неможливості перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції з огляду на відсутність такого рішення.

При цьому відповідач як на підставу касаційного оскарження посилається на пункти 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а саме: частину першу статті 246, частину першу статті 308 та пункт 5 частини третьої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Суд наголошує на тому, що касаційна скарга зводиться саме до того, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Щодо посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу касаційного оскарження.

Пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України спрямований на забезпечення єдності судової практики та стосується відсутності висновку Верховного Суду саме щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах. 

Зміст зазначеної норми свідчить, що її застосування можливе у випадках, коли особа, яка подає касаційну скаргу порушує питання правильності тлумачення чи застосування матеріально-правової норми, від якої залежить вирішення спору по суті, і щодо якої Верховним Судом ще не сформовано правового висновку. 

Натомість доводи касаційної скарги у цій справі зводяться виключно до тверджень про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, без наведення аргументів щодо неправильного застосування норм матеріального права. 

За таких обставин посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованим, оскільки у випадку заявлення про порушення норм процесуального права підстави касаційного оскарження мають обґрунтовуватися виключно відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частин другої та третьої статті 353 цього Кодексу.

Щодо посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу касаційного оскарження. 

Пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість касаційного оскарження судових рішень у разі їх оскарження з підстав, визначених частинами другою та третьою статті 353 цього Кодексу, а відтак застосовується виключно у системному зв`язку зі статтею 353 Кодексу адміністративного судочинства України. 

З огляду на зміст зазначених норм, самостійне посилання скаржника на порушення норм процесуального права без наведення та належного обґрунтування конкретних підстав, визначених частинами другою або третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, не утворює передбаченої законом підстави касаційного оскарження. 

У цій справі касаційна скарга містить загальні твердження про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, однак не містить обґрунтування наявності жодної з підстав, прямо передбачених статтею 353 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали правильне вирішення справи або були безумовними підставами для скасування судового рішення. 

Отже, за відсутності належного обґрунтування підстав, визначених статтею 353 Кодексу адміністративного судочинства України, посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України є формальним та не відповідає вимогам касаційного перегляду.

Додатково Суд звертає увагу на внутрішню непослідовність позиції податкового органу. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, податковий орган наполягає на тому, що суд апеляційної інстанції здійснив перегляд судового рішення, яке, на думку скаржника, фактично не існувало у зв`язку з відсутністю повного тексту рішення суду першої інстанції. 

Водночас у прохальній частині касаційної скарги податковий орган просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, у скасуванні якого він одночасно дорікає суду апеляційної інстанції, посилаючись на відсутність такого рішення як процесуального документа. 

Зазначене свідчить про відсутність чітко визначеного предмета касаційного оскарження та не узгоджується з логікою касаційного перегляду, визначеною Кодексом адміністративного судочинства України. 

За таких обставин наведені доводи касаційної скарги не можуть бути визнані належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до Кодексу адміністративного судочинства України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року та постанову Шостого апеляцйного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі №826/21431/15 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Коніка Мінолта Україна" до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Р.Ф. Ханова