УХВАЛА

12 січня 2026 року 
м. Київ
справа №333/3899/23
адміністративне провадження №К/990/53694/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М. В., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Чернікова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року
у справі № 333/3899/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Пенсійного фонду України, з урахуванням заяви про відмову від позовних вимог до Фонду соціального страхування України та заяви про уточнення позовних вимог, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 18.04.2023 № 89-к за підписом Голови Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області Сударикова Ігоря Юрійовича, яким вирішено звільнити ОСОБА_1 18 квітня 2023 року у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України;
- поновити з 19.04.2023 ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як правонаступнику Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2023 по дату поновлення позивача на посаді, виходячи з розрахунку 2 916,28 грн середньоденної заробітної плати позивача.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що скаржник отримав постанову апеляційного суду 19 листопада 2025 року.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування норм права, передбачених ч. 6 ст. 36 КЗпП України, ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, в основу яких покладено вимогу щодо сприяння збереження роботи працівників ліквідованої (реорганізованої) установи, у правовідносинах щодо звільнення працівників реорганізованої установи внаслідок скорочення працівників такої при створенні нових вакантних посад в її правонаступнику, які є вакантними посадами державної служби, для зайняття яких в силу вимог частини 5 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» конкурс не проводився, а відбувався загальний добір).
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами а), в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Так заявник вказує, що справа має значний суспільний інтерес, у зв`язку зі значною кількість аналогічних спорів у судах. Також позивач наголошує на тому, що дана справа оцінюється ним як така, що має виняткове значення, оскільки стосується питання захисту гарантованого Конституцією України права на працю.
Разом з тим, зазначає, що касаційний перегляд рішення суду першої та апеляційної інстанції по даній справі забезпечить формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку з відсутністю в законодавстві України спеціального механізму переведення працівників, на яких поширюється законодавство про працю та які не є державними службовцями, на посади державної служби, на які поширюється дія Закону України «Про державну службу», при реорганізації некомерційних самоврядних організацій, які виконували функції органів державної влади, органів місцевого самоврядування. А також скаржник посилається на різну практику попередніх інстанцій при вирішенні аналогічних спорів.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпунктів а), в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити адвокату Чернікову Денису Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Чернікова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 333/3899/23.
Витребувати із Запорізького окружного адміністративного суду справу № 333/3899/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак

В. М. Соколов