ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/14748/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець   О.   А. - головуючий, Баранець   О.   М., Мамалуй   О.   О.,
за участю секретаря судового засідання - Грабовського   Д.   А.,
за участю представників:
позивача - Лисенко   В.   О.
відповідача - Янко   М.   І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 (головуючий - Ходаківська   І.   П., судді Владимиренко   С.   В., Демидова   А.   М.)
у справі №   910/14748/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вежа ДВРЗ"
про стягнення 1   629   828,90 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вежа ДВРЗ" (відповідач) про стягнення: 1   285   322,44 грн заборгованості за спожитий природний газ; 279   529,78 грн пені, нарахованої за періоди з 03.01.2023 по 30.06.2023 та з 01.02.2023 по 30.06.2023; 16   771,79 грн три проценти річних нарахованих за періоди з 03.01.2023 по 30.06.2023 та з 01.02.2023 по 30.06.2023; 48   204,89 грн інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з 01.02.2023 по 30.06.2023.
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач як постачальник "останньої надії" поставив відповідачу у періоди з 19.11.2022 по 30.11.2022 природний газ в об`ємі 5   447 куб. м на суму 388   219,70 грн та з 01.12.2022 по 31.12.2022 в об`ємі 12   722 куб. м на суму 897   102,74 грн, проте відповідач свого обов`язку з оплати спожитого газу не виконав, тому в останнього виникла заборгованість у сумі 1   285   322,44 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач нарахував пеню, три проценти річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 позов задоволено повністю.
4.          Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача боргу, оскільки відповідач не надав належних доказів сплати встановленої судом суми боргу за спожитий природний газ у періоди з 19.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022.
5.          Враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
6.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 змінено, викладено пункти 1, 2 його резолютивної частини у такій редакції:
"1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вежа ДВРЗ" про стягнення 1   629   828,90 грн задовольнити частково.
2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вежа ДВРЗ" (вул. Алматинська, буд. 109В, м. Київ, 02092; ідентифікаційний код 44222027) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 40121452): 141   918 (сто сорок одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) гривень 13 копійок заборгованості за спожитий природний газ; 1   851 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят одна) гривні 09 копійок три проценти річних; 5   250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 96 копійок інфляційних втрат та 2   235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень 30 копійок судового збору за подання позовної заяви.
У задоволенні іншої частини позову відмовити."
7.          В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 залишено без змін.
8.          Ухвалюючи зазначену постанову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є особливим суб`єктом споживання газу для потреб опалення та підігріву води, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта, а не господарською діяльністю у розумінні норм ГК України.
9.          Надаючи оцінку обставинам справи, зокрема щодо приналежності котельні усім співвласникам будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Алматинська буд. 109В, віднесення ОСББ до некомерційних підприємств з метою діяльності - сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості, використання природного газу для обігріву житлових приміщень учасників ОСББ та для підігріву води, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність внесення АТ "Київгаз" щодо ОСББ даних в реєстр споживачів "останньої надії" і його фактичне віднесення до категорії споживачів, які не є побутовими, а також про нарахування позивачем відповідачу вартості спожитого газу за тарифом для комерційних підприємств.
10.          Так, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначила, що оскільки теплова енергія, яка отримується в результаті перетворення котельнею (яка є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку у якому створено об`єднання) природного газу призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців багатоквартирних будинків в опаленні житлових приміщень та потреб у гарячій воді, ОСББ фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з позивачем (постачальником "останньої надії") представляє інтереси кожного окремого співвласника (як побутового споживача) в частині використання належної йому частини котельні для обігріву приміщень та підігріву води.
11.          Звідси суд апеляційної інстанції зауважив, що аналіз норм чинного законодавства та встановлені у справі обставини свідчать, що за метою придбання природного газу та характером діяльності статус ОСББ є ближчим до побутового споживача, визначення якого наведено у п.23 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу".
12.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки законодавством про укладення договорів постачання природного газу із застосуванням механізму ПОН не встановлено тарифів для такої категорії споживачів як ОСББ, які із застосуванням належного усім співвласникам обладнання спільно споживають газ з метою обігріву жилих приміщень та підігріву води, натомість визначено лише вартість газу для комерційних підприємств та для населення, відтак у справі, що переглядається, сукупність встановлених обставин переконливо вказує на необхідність здійснення розрахунку за спожитий ОСББ газ із застосуванням тарифу як для населення, а не як для комерційних підприємств, а здійснення розрахунку відповідачеві із застосуванням тарифу як для комерційних підприємств не відповідає ст.ст.1, 8, 13, 24 Конституції України.
13.          Отже, за висновками апеляційного господарського суду, природний газ, поставлений позивачем відповідачу у періоди з 19.11.2022 по 30.11.2022 та 01.12.2022 по 31.12.2022 загальним обсягом 18   169 куб. м має бути оплачений ОСББ за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті (як то передбачено п. 4.1 типового договору), яка, як встановлено судом, у листопаді та грудні 2022 року за 1 м. куб газу становила 6,50917 грн без ПДВ.
14.          Здійснивши власний перерахунок вартості природного газу поставленого позивачем для потреб відповідача у період з 19.11.2022 - 30.11.2022 та з 01.12.2022 - 31.12.2022, колегією суддів суду апеляційної інстанції встановлено, що вартість поставленого природного газу без врахування ПДВ складає 118   265,11 грн (18   169 куб. м * 6,50917 грн), а з урахуванням ПДВ вартість спожитого природного газу становить 141   918,13 грн, відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу.
15.          Разом з цим, здійснивши власний перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що через неналежне виконання відповідачем перед позивачем умов договору щодо своєчасної оплати вартості поставленого газу, такими, що підлягають стягненню є 5   250,96 грн (1   574,22 грн + 3   676,74 грн) інфляційних втрат (нараховані за періоди: з 01.02.2023 по 28.02.2023; з 01.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 31.05.2023; з 01.06.2023 по 30.06.2023) та 1   851,09 грн (625,96 грн + 1   225,13 грн) три проценти річних (нараховані за періоди з 03.01.2023 по 30.06.2023; з 01.02.2023 по 30.06.2023).
16.          При цьому, за висновками суду апеляційної інстанції оскільки відповідач у спірних правовідносинах є побутовим споживачем, то підстави для нарахування пені саме на підставі п.4.5 Типового договору відсутні, у зв`язку з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 279   529,78 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
17.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 і залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025.
18.          У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, при цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22.01.2025 у справі №   916/3889/23 та від 17.04.2025 у справі №   904/2061/24.

Позиція інших учасників справи
19.          Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти доводів скаржника та просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
20.          ОСББ є юридичною особою, яка зареєстрована 26.07.2021; адреса місцезнаходження: вул. Алматинська, буд. 109-В, м. Київ; ідентифікаційний код 44222027.
21.          Будинок за адресою: вул. Алматинська, 109-В, м. Київ, має автономну газову котельню, яка з моменту реєстрації ОСББ (26.07.2021) є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.
22.          15.11.2022 ОСББ приєдналося до публічного договору розподілу природного газу із АТ "Київгаз", яке є оператором газорозподільної системи. На підставі укладеного договору розподілу природного газу та акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін об`єкту газопостачання від 15.11.2022, ОСББ було присвоєно ЕІС код точки розподілу.
23.          У листопаді 2022 року ОСББ звернулося до Товариства з проханням укласти договір постачання природного газу (для побутових споживачів), який є публічним договором приєднання.
24.          02.12.2022 ОСББ надіслало Товариству документи для укладення публічного договору постачання природного газу, проте 22.12.2022 Товариство надіслало ОСББ лист про відмову в укладенні договору постачання природного газу; підставою для відмови в укладенні договору визначено ненадання належним чином завіреної копії документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача (котельню).
25.          У подальшому, ОСББ повторно зверталося до Товариства із заявою про укладення договору, проте останнє листом від 16.02.2023 відмовило ОСББ в укладенні договору з аналогічних підстав.
26.          19.01.2023 ОСББ отримало лист від Компанії, в якому остання зазначила, що починаючи з 02.01.2023 постачальником газу для забезпечення потреб ОСББ є Компанія як постачальник "останньої надії"; підключення до ПОН здійснено автоматично шляхом приєднання до публічного договору у зв`язку із відсутністю точок у реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційні платформі Оператора ГТС; постачання природного газу здійснюється за тарифом для комерційного підприємства.
27.          Крім того, Компанією були виставлені рахунки на оплату та акти приймання-передачі природного газу.
28.          На думку ОСББ, в результаті протиправних та незаконних дій Товариства щодо неукладення договору постачання природного газу, ОСББ було підключено до постачальника "останньої надії" за комерційними цінами.
29.          Відтак, ОСББ звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства і Компанії про:
- визнання протиправними дій, які полягають у відмові Товариства в укладанні договору постачання природного газу з ОСББ;
- зобов`язання Товариства укласти договір постачання природного газу з ОСББ датою подання документів - 19.11.2022;
- зобов`язання Компанії здійснити перерахунок вартості газу, спожитого у період з 19.11.2022 по 31.03.2023 за споживчим тарифом 7,96 грн за 1 куб.м газу.
30.          Заперечуючи проти позову, Товариство зазначило, що вимога про надання належним чином завіреної копії документа, яким визначено право власності чи користування на котельню, була законною з огляду на звернення до Товариства ТОВ "Ідеал Енерджі Систем" із листами від 18.11.2022 і від 25.11.2022, в яких було повідомлено, що спірна котельня перебуває в управлінні останнього.
31.          Компанія, заперечуючи проти позову, вказала про те, що внесення до реєстру постачальника "останньої надії" здійснюється автоматично і відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС ОСББ віднесено Оператором ГТС до категорії ТКЕ (виробників теплової енергії). Окрім того, постачальник "останньої надії" позбавлений можливості самовільно встановлювати та формувати ціни на природній газ; та для споживача природного газу діють виключно ціни, які передбачені умовами договору, до якого самостійно як споживач приєдналося ОСББ.
32.          Рішенням господарського суду міста Києва від 13.12.2023 у справі №   910/13253/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2024, у задоволенні позову ОСББ було відмовлено.
33.          Так, в межах розгляду справи №   910/13253/23 судами було встановлено таке:
- з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що протягом грудня 2022 року - березня 2023 року, постачання природного газу ОСББ здійснював постачальник "останньої надії" - Компанія, та відповідно, ОСББ було включено до реєстру споживачів останньої; у даному випадку, за умови виконання ОСББ вимог Положення про ПСО, які необхідні для постачання природного газу постачальником універсальних послуг та надання Товариству необхідного обсягу документів для укладення відповідного договору, спірний договір міг би бути визнаний судом укладеним лише з дати винесення судового рішення; проте, як встановлено судом раніше, ОСББ не доведено виконання останнім вимог Положення про ПСО та виникнення у Товариства обов`язку з укладення спірного договору; окрім того, 24.11.2023 ОСББ і Товариством було укладено договір постачання природного газу №6531-ОСББ/23/-41 на період з 01.01.2023 по 15.04.2024; укладення вказаного договору ще раз підтверджує безпідставність позовної вимоги про зобов`язання укласти договір, оскільки фактично договір поставки природного газу є укладеним; суд вважає, що позовні вимоги ОСББ про зобов`язання укласти договір постачання природного газу є безпідставними та не підлягають задоволенню;
- ТОВ "Ідеал Енерджі Систем" звернулося до Товариства з листом від 18.11.2022, в якому повідомило, що з жовтня 2019 року у безоплатному користування останнього знаходяться газові мережі для постачання природного газу на потреби теплопостачання котельні будинку №109-В по вул. Алматинській, та на час звернення з зазначеним листом котельня із усім обладнання перебуває на балансі ТОВ "Ідеал Енерджі Систем"; у зв`язку з надходженням листа ТОВ "Ідеал Енерджі Систем" від 18.11.2022, Товариство звернулося до ОСББ з листом щодо необхідності надання копії документа, який визначено право власності ОСББ на відповідний об`єкт (котельню); в матеріалах справи наявний акт приймання-передачі інженерно-технічного блоку - котельня по вул. Алматинській, 109В, від 27.11.2022, який підписано ТОВ "Ідеал Енерджі Систем" і ОСББ, за яким ОСББ було передано обладнання інженерно-технічного блоку - котельня по вул. Алматинській, 109В; однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання ОСББ вказаного акта разом із іншими документами, які надавалися Товариству для укладення спірного договору; за таких обставин, суд погоджується із доводами Товариства і Компанії стосовно того, що на час укладення спірного договору ОСББ не було надано документів на підтвердження права власності ОСББ на котельню, надання яких передбачено Правилами постачання природного газу, та погоджується із доводами Товариства щодо того, що останнє не наділено повноваженнями щодо розв`язання спорів стосовно встановлення факту приналежності котельні споживачу; вимога про визнання дій Товариства щодо відмови в укладенні договору по суті є вимогою про встановлення обставин та надання їм правової оцінки (встановлення факту подання ОСББ достатнього обсягу документів для укладення договору - правомірності поведінки учасника цивільних правовідносин при здійсненні ним господарської діяльності, та встановлення факту протиправності поведінки учасника цивільних правовідносин (Товариства) при здійсненні ним господарської діяльності - протиправності відмови в укладенні договору);
- щодо вимог про зобов`язання Компанії здійснити перерахунок вартості спожитого газу за період з 19.11.2022 по 13.03.2023 за споживчим тарифом 7,96 грн, то визначення умов постачання природного газу постачальником "останньої надії" безпосередньо пов`язане з внесенням відповідних даних про споживача до Інформаційної системи Оператора ГРМ, якими постачальник "останньої надії" керується при виконання обов`язку стосовно постачання природного газу; ОСББ і Компанією було укладено договір постачання природного газу постачальником "останньої надії"; договір є таким, що виконаний, та відповідно, під час виконання договору сторонам були відомі істотні умови такого договору; суд дійшов висновку про недоведеність ОСББ наявності правових підстав для зобов`язання Компанії здійснити перерахунок вартості спожитого газу, оскільки такі вимоги стосуються насамперед виконання сторонами договірних зобов`язань за укладеним ними господарським договором; при цьому, ОСББ просить здійснити перерахунок з 19.11.2022, хоча відповідно до листа Компанії, на який посилається само ОСББ, постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснювалося з 02.01.2023.
34.          За результатами конкурсу та згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Компанію визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.
35.          Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.
36.          Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
37.          У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого ОСББ з 19.11.2022 по 30.11.2022 та 01.12.2022 по 31.12.2022 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Компанії, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Компанією.
38.          Факт включення ОСББ до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених підстав підтверджується: листом оператора ГТС від 31.01.2023 №ТОВВИХ-23-1169 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ00018660R00T; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ; відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XQ00018660ROOT (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).
39.          За умовами типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2501 (далі - типовий договір):
- укладення договору відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника; даний договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів ПОН (пункт 1.3);
- постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 3.1);
- період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (пункт 3.3);
- постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті; така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання природного газу); нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (пункт 4.1);
- об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (пункт 4.2);
- постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за даним договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3);
- споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4);
- у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за даним договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.5);
- споживач має право, зокрема, вільно обирати іншого постачальника та розірвати цей договір у встановленому ним та чинним законодавством порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та даним договором (пункт 5.1);
- договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи; дія даного договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником (пункт 11.1);
- протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником; у такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС); якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання (пункт 11.3).
40.          За даними інформаційної платформи Оператора ГТС ОСББ було спожито в період з 19.11.2022 по 30.11.2022 природний газ в об`ємі 5 447 куб.м, а в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 - 12 722 куб.м.
41.          Компанією було надіслано ОСББ 20.12.2022 рахунок від 10.12.2022 №32552 на суму 388 219,70 грн (за листопад 2022 року) і акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2022 №15682, а 18.01.2023 - рахунок від 10.01.2023 №1290 на суму 897 102,74 грн (за грудень 2022 року) і акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 №17373.
42.          ОСББ спожитий у періоди з 19.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 природний газ не оплатило.

Позиція Верховного Суду
43.          Перевіривши повноту встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
44.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
45.          Спірним у даній справі є наявність/відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ у період з 19.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 постачальником "останньої надії" та її розмір.
46.          Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано частково рішення господарського суду першої інстанції та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнуто з відповідача 141   918,13 грн заборгованості за спожитий природний газ, 1   851,09 грн трьох процентів річних та 5   250,96 грн інфляційних втрат.
47.          Ухвалюючи оскаржувану постанову апеляційний господарський суд, зокрема, виходив із того, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є особливим суб`єктом споживання газу для потреб опалення та підігріву води, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта, а не господарською діяльністю у розумінні норм ГК України. При цьому, оскільки законодавством про укладення договорів постачання природного газу із застосуванням механізму постачальника "останньої надії" не встановлено тарифів для такої категорії споживачів як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, які із застосуванням належного усім співвласникам обладнання спільно споживають газ з метою обігріву жилих приміщень та підігріву води, натомість визначено лише вартість газу для комерційних підприємств та для населення, відтак у справі, що переглядається, сукупність встановлених обставин переконливо вказує на необхідність здійснення розрахунку за спожитий об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку газ із застосуванням тарифу як для населення, а не як для комерційних підприємств.
48.          З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, ураховуючи доводи та мотиви касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.
49.          Згідно із частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
50.          Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
51.          Відповідно до статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
52.          Статтями 4 та 6 вказаного Закону передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).
53.          Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (частина перша статті 12 вказаного Закону).
54.          Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.
55.          Статтею 12 вказаного Закону визначає, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна.
56.          Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" виробництво теплової енергії - це господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.
57.          Відповідно до частини сьомої статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
58.          Як встановлено судом апеляційної інстанції відповідач шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку.
59.          Верховний Суд зазначає, що статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що:
- побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (пункт 23);
- захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи (пункт 10).
60.          Верховний Суд зауважує, що Закон України "Про ринок природного газу" не містить визначення таких понять як то "колективний споживач", "колективний побутовий споживач" тощо.
61.          Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2); житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (пункт 5).
62.          Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
63.          За змістом статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
64.          Відповідно до пункту 5 абзацу 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 у №   2496 побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
65.          Таким чином, відповідач згідно з нормами чинного законодавства є юридичною особою, яка утворена шляхом об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, з метою сприяння в отриманні співвласниками багатоквартирного будинку, зокрема, комунальних послуг, які включають в себе і постачання та розподіл природного газу (теплової енергії). При цьому така теплова енергія постачається у багатоквартирний будинок (будинки) виключно для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників будинків.
66.          Ураховуючи наведене, з огляду на встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин у своїй сукупності, Верховний Суд зазначає, що відповідач, як юридична особа, що створена шляхом об`єднання власників квартир, зокрема фізичних осіб, які у розумінні Закону України "Про ринок природного газу" є побутовими споживачами, споживаючи природний газ для вироблення теплової енергії виключно для забезпечення потреб таких осіб, є колективним побутовим споживачем.
67.          Близька за змістом правова позиція щодо правового визначення юридичної особи, що створена шляхом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, за аналогією закону застосовано Верховним Судом у постановах від 30.11.2022 у справі №   916/3837/21, від 22.01.2025 у справі №   916/1071/24, від 27.05.2025 у справі №   916/2778/24, від 05.06.2025 у справі №   914/1568/24, від 16.10.2025 у справі №   914/2380/24, тощо.
68.          Таким чином, у справі, що переглядається, у цьому випадку відповідач задовольняючи потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з позивачем (постачальником "останньої надії" за Типовим договором) фактично виступає колективним побутовим споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку.
69.          У цьому випадку під категорію "побутові споживачі" підпадають як окремі фізичні особи, так і об`єднання фізичних осіб, головною метою яких у розумінні Закону України "Про ринок природного газу" є придбавання природного газу з метою використання для власних побутових потреб, зокрема, для опалення своїх квартир (будинків), у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
70.          З огляду на наведене Верховний Суд вважає заснованими на положеннях чинного законодавства висновки суду апеляційної інстанції про те, що у цій справі розрахунок за спожитий об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку газ необхідно здійснювати із застосуванням тарифу, визначеного як для населення, а не як для комерційних підприємств.
71.          При цьому, доводи позивача про те, що відповідач отримував природній газ як установа, яка виробляє та постачає теплову енергію, що підтверджується інформацією, яка внесена Оператором ГТС на Інформаційній платформі, не змінює статусу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як колективного побутового споживача.
72.          Разом з цим Верховний Суд вважає безпідставним посилання скаржника на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.01.2025 у справі №   916/3889/23 та від 17.04.2025 у справі №   904/2061/24, оскільки у наведених постановах Верховний Суд не викладав протилежних висновків щодо визначення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як колективного побутового споживача у розумінні положень Закону України "Про ринок природного газу". Більше того, посилаючись на відповідні пункти наведених постанов Верховного Суду скаржник наводить висновки, виокремивши їх із контексту зазначених судових рішень.
73.          Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.
74.          Так, зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції свідчить про дослідження наявних у справі доказів та встановлення судом обставин, що входять до предмету доказування у цій справі, а доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судом при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками суду, які покладені в основу оскаржуваної постанови у цій справі.
75.          Суд акцентує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.
76.          Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність.
77.          За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судом фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
78.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
79.          Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
80.          Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення.
81.          За таких обставин, доводи касаційної скарги, не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

Розподіл судових витрат
82.          Враховуючи викладене, судовий збір за розгляд касаційної скарги на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі №   910/14748/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             О.   А.   Кролевець

Судді                                                                                           О.   М.   Баранець

                                                                                          О.   О.   Мамалуй