ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року 
м. Київ
cправа № 916/1838/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів -  Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
(головуюча - Богацька Н. С., судді: Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.)
від 07.10.2025

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс"
про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, яка має заборгованість перед боржником

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс"
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти"
за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"
про стягнення 302 800,00 грн,

Короткий зміст заяви та заперечень

1. У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" (далі - ТОВ "Нові енергетичні проекти", боржник) заборгованості в розмірі 302 800,00 грн та 302,80 грн витрат по сплаті судового збору.

2.  14.05.2025 Господарський суд Одеської області видав судовий наказ, який набрав законної сили 05.06.2025, про стягнення з ТОВ "Нові енергетичні проекти" на користь ТОВ "Персей-Плюс" заборгованості у розмірі 302 800,00 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн.

3.  18.06.2025 року ТОВ "Персей-Плюс" звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просило звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" (далі - ТОВ "ППК "Запорізький") у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

4. Заява обґрунтована невиконанням боржником в добровільному порядку, виданого Господарським судом Одеської області судового наказу від 14.05.2025, який набрав чинності 05.06.2025. З примусового виконання вказаного судового наказу приватним виконавцем відкрито виконавче провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2025 № 78380991) на підставі відповідної заяви. При цьому, ТОВ "ППК "Запорізький" має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти", що підтверджена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24, згідно з  якими суд постановив стягнути з ТОВ "ППК "Запорізький" на користь ТОВ "Нові енергетичні проекти" основний борг у розмірі 507 172,97 грн, 3% річних у розмірі 27 785,67грн, інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 135,07грн. Вказані рішення та постанова суду набрали законної сили та на їх виконання Господарський суд Дніпропетровської області 23.04.2025 видав наказ про примусове виконання.

Фактичні обставини справи, установлені судами

5. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 916/1838/25, виданого 05.06.2025 Господарським судом Одеської області.

6. Листом № 5911 від 30.06.2025 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області (стосовно виконання судового наказу № 916/1838/25) повідомив ТОВ "Персей-Плюс" про те, що станом на теперішній час не виявлено майна/коштів, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом.

7. Водночас, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 по справі № 904/2815/24 стягнуто з ТОВ "ППК "Запорізький" на користь ТОВ "Нові енергетичні проекти" основний борг у розмірі 507 172, 97 грн, пеню у розмірі 29 286, 02 грн, 3% річних у розмірі 27 785, 67 грн, інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 529, 47 грн. В решті позову відмовлено.

8. Зі змісту судового рішення у справі № 904/2815/24 вбачається, що заборгованість ТОВ "ППК "Запорізький" перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" виникла на підставі договору постачання електричної енергії № 7/ЕЕС-2022 від 27.01.2022.

9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 по справі № 904/2815/24 апеляційну скаргу ТОВ "ППК "Запорізький" задоволено частково; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 у справі № 904/2815/24 скасовано частково; прийнято у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення пені відмовлено; викладено абзац другий резолютивної частини рішення у наступній редакції: "Стягнути з ТОВ "ППК "Запорізький" на користь ТОВ "Нові енергетичні проекти" основний борг у розмірі 507 172,97 грн, 3% річних у розмірі 27 785,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 135,07 грн, про що видати наказ". В іншій частині рішення залишено без змін.

10. На примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 видано наказ від 23.04.2025.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

11. 07.07.2025 Господарський суд Одеської області постановив ухвалу, якою заяву ТОВ "Персей-Плюс" задовольнив, звернув стягнення на грошові кошти ТОВ "ППК "Запорізький" у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

12. 07.10.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ТОВ "ППК "Запорізький" задовольнив частково; ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 скасував і ухвалив нове рішення, яким заяву ТОВ "Персей-Плюс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в розмірі 303 102,80 грн задовольнив; звернув  стягнення на грошові кошти ТОВ "ППК "Запорізький" у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" згідно з рішенням  Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

13. Суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції з процесуальних питань на підставі пункту 3 частини третьої статті 277 ГПК України, водночас дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу. 

14. 31.10.2025 ТОВ "ППК "Запорізький" звернулося до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині ухвалення нового рішення про задоволення заяви й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні поданої заяви.

15. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин норму статті 336 ГПК України, однак, без урахування специфіки правовідносин у справі № 916/1838/25 та без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 910/9947/19, від 25.07.2022 у справі № 910/16185, що проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України (ОРЕ України) в період дії Закону України "Про електроенергетику" здійснювалося лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання та виключно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання як позивачем, так і відповідачем. Скаржник зазначає, що такі висновки були зроблені щодо попереднього Закону України "Про електроенергетику", але принцип цільового використання та спеціального режиму залишається актуальним і для Закону України "Про ринок електричної енергії", який є чинним на момент розгляду справи, що переглядається. 

16. ТОВ "ППК "Запорізький" також вважає, що апеляційний господарський суд не врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20), що арешт не може бути накладений на кошти, які знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання, та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, який виконує постанову виконавця, зобов`язаний визначити статус коштів і рахунка та повідомити виконавця про цільове призначення коштів, якщо це спеціальний рахунок, і повернути постанову без виконання.

17. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції проігнорував необхідність застосування до спірних правовідносин спеціальних положень діючого законодавства, зокрема, норм статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", з огляду на те, що скаржник у його правовідносинах з відповідачем у цій справі дійсно не є електропостачальником чи оператором системи передачі/оператором ринку, а виступає споживачем електричної енергії, однак, це, у свою чергу, в жодному разі не змінює цільове призначення грошових коштів, що є предметом стягнення зі скаржника у справі № 904/2815/24.

18. 13.11.2024 Верховний Суд постановив ухвалу, якою відкрив касаційне провадження у справі № 916/1838/25 й призначив касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

19. 28.11.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" подано відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

20.  Відзив мотивовано таким:

- ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" не є електропостачальником чи оператором системи передачі/оператором ринку у його правовідносинах з ТОВ "Нові енергетичні проекти", а виступає споживачем електричної енергії, що підтверджує сам Скаржник в касаційній скарзі. Таким чином, положення частин 5, 7 статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" жодним чином не впливають на звернення стягнення на кошти ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький";

- ТОВ "ППК "Запорізький" не має рахунків зі спеціальним режимом використання, а тому положення ч. 7 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" жодним чином не впливають на можливість звернення стягнення на кошти ТОВ "ППК "Запорізький". Правові позиції щодо застосування норм права в подібних відносинах викладено в постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19, від 21.09.2022 у справі № 910/11124/19, від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 20.11.2023 у справі № 920/347/22, висновки яких і було взято до уваги судом першої та апеляційної інстанцій;

- Південно-західним апеляційним господарським судом зазначено, що основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до ст.336 ГПК, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 20.11.2023 у справі № 920/347/22;

- у постанові Верховного Суду від 22.08.2025 у справі № 905/512/22 зазначено, що порядок розрахунків за електричну енергію, визначений у ст.75 Закону "Про ринок електричної енергії", регулює правовідносини між покупцями електричної енергії та її постачальниками в ході таких правовідносин; правовідносини за договорами відступлення вже не є правовідносинами щодо постачання електричної енергії, оскільки за ними фактично відступлено заборгованість, яка установлена судовим рішенням.

Позиція Верховного Суду
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

21. Здійснюючи касаційне провадження Суд зазначає таке.

22. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

23. Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

24. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25.04.2012).

25. За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

26. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

27. Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання.

28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

29. Згідно з частинами першою - четвертою статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

30. Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений у статті 336 ГПК України, за змістом якої суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (частина перша). За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (частина п`ята). Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти (частина шоста). У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (частина восьма).

31. Із системного аналізу змісту наведених норм слідує, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем для неупередженого, ефективного, своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, виключно з метою фактичного виконання рішення суду.

32. При цьому, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватися доказами, які відповідають вимогам статей 76 -79 ГПК України.

33. Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 зазначив, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

34. Тобто, положення частини першої статті 336 ГПК України передбачають можливість стягнення заборгованості з особи, яка має заборгованість перед боржником, якщо саме ця особа не оспорює зазначену заборгованість або така заборгованість підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

35. Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. 

36. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 20.11.2023 у справі № 920/347/22.

37. Судом апеляційної інстанції у цій справі встановлено, що:
- факт наявності заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" підтверджується матеріалами цієї справи (наказом, який набрав законної сили). Судовий наказ наразі перебуває на виконанні у приватного виконавця і відомості про те, що такий наказ на даний час виконаний боржником не надано;
- в свою чергу факт наявності заборгованості ТОВ "ППК "Запорізький" перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" підтверджується судовим рішенням, яке також набрало законної сили (постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24). Доказів звернення ТОВ "Нові енергетичні проекти" до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду у справі № 904/2815/24 суду не надано.

38. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ "Персей-Плюс" шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "ППК "Запорізький" у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

39. Щодо доводів скаржника про застосування судом апеляційної інстанції статті 336 ГПК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, а також про те, що суд апеляційної інстанції проігнорував необхідність застосування до спірних правовідносин спеціальних положень діючого законодавства, зокрема, норм статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", колегія суддів зазначає наступне.

40. Згідно з пунктом 74 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" ринок електричної енергії - система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам.

41. Пунктом 69 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що поточний рахунок із спеціальним режимом використання рахунок, відкритий в уповноваженому банку і призначений для забезпечення проведення розрахунків відповідно до цього Закону.

42. Учасник ринку електричної енергії відповідно до пункту 96 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" це виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом.

43. За змістом частини другої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.

44. Відповідно до частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках. Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на: 1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників; 2) поточні рахунки зі спеціальним режимом використання електропостачальників; 3) поточний рахунок оператора системи передачі.  З метою здійснення розрахунків із постачальниками послуг із балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунку.

45. Частинами п`ятою, сьомою статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються згідно з алгоритмом, який встановлюється Регулятором. Такий алгоритм розподілу коштів з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання електропостачальника передбачає, за звичайних умов, перерахування всіх коштів, що надходять від покупців на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника, у повному обсязі на поточні рахунки електропостачальника. Внесення змін до зазначеного алгоритму здійснюється виключно у разі прострочення електропостачальником у строки та порядку, що визначені правилами ринку, оплати вартості його небалансів електричної енергії. Такі зміни до алгоритму діють до повного погашення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму вносяться на підставі подання оператора системи передачі у разі виникнення заборгованості електропостачальника перед оператором системи передачі. Зміни до алгоритму мають передбачати, що кошти з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання електропостачальника перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора системи передачі до повного погашення недоплати за куплений електропостачальником небаланс електричної енергії. На кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку. Операції за поточними рахунками із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку не підлягають зупиненню.

46. Згідно з пунктом 4.5 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.

47. Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується сторонами, ТОВ "ППК "Запорізький" в даних правовідносинах не є електропостачальником чи оператором системи передачі/оператором ринку, а виступає споживачем електричної енергії.

48. Відтак, в цьому випадку ТОВ "Персей-Плюс" звернулося з відповідною заявою про звернення стягнення коштів з іншої особи, у даному випадку з ТОВ "ППК "Запорізький", яке не має рахунків зі спеціальним режимом використання.

49. З огляду на викладене, положення частини сьомої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" жодним чином не впливають на можливість звернення стягнення на кошти ТОВ "ППК "Запорізький", чим спростовуються протилежні доводи скаржника (про неврахування судом апеляційної інстанції принципу цільового використання та спеціального режиму згідно Закону України "Про ринок електричної енергії", про те, що арешт не може бути накладений на кошти, які знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання, та/або звернення стягнення на які заборонено законом та про необхідність застосування до спірних правовідносин норм статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії") з посиланням на відповідні постанови Верховного Суду. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Пунктом 1 частини    першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

51. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

52. З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для її скасування.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 у справі № 916/1838/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                         І. Кондратова

Судді                                                                                                   Г. Вронська

                                                                                                           Н. Губенко