УХВАЛА

13 січня 2026 року
м. Київ

справа № 643/4762/20
провадження № 61-15693ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2  до    ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округуЧепа Марина Віталіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 , третяособа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округуЧепа Марина Віталіївна, про визнання майна спільною сумісною власністюподружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири, 
встановив:
10 грудня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 грудня 2025 року заявником засобами поштового зв'язку надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції із уточненням прохальної частини скарги, а також квитанцію про сплату судового збору в сумі 6 855, 00 грн.
Верховний Суд в ухвалі від 18 грудня 2025 року звертав увагу заявника на необхідність надання інформації про ціну позову (станом на дату подання позову до суду), а також на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 повинна була визначити самостійно з урахуванням вартості спірного майна, підтвердивши такий розмір належними доказами, та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Однак,  ОСОБА_1 вказані вимоги ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху не виконала.
Заявником жодним чином не обґрунтовано розмір сплаченого нею судового збору в сумі 6 855, 00 грн, розрахунок судового збору здійснено без урахування вартості спірного майна, оскільки не надано інформацію про ціну позову, відповідно розмір сплаченого судового збору не підтверджено належними доказами.
Ураховуючи наведене, вимоги ухвали Верховного Суду від 18 грудня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху заявником в повному обсязі не виконано.
Згідно з положеннями частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки недоліки касаційної скарги в повному обсязі усунуто не було, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року визнати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов