УХВАЛА
12 січня 2026 року
м. Київ
справа № 293/1073/24
провадження № 61-16364ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю 
«ТД Комета» про встановлення факту перебування у трудових відносинах,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства 
з обмеженою відповідальністю «ТД Комета» (далі - ТОВ «ТД Комета»), в якому просив суд встановити факт його перебування у трудових відносинах 
з ТОВ «ТД Комета» на посаді зварювальника у період із 18 травня по 18 червня 
2021 року.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 березня 
2025 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду 
від 19 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
22 грудня 2025 року  ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов. 
1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Хоча заявник і зазначає, що звернувся до суду касаційної інстанції із зазначеною касаційною скаргою у тридцятиденний строк після отримання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, проте питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушується.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
Заявником у змісті касаційної скарги зазначається, що остання подана 
у межах строку на касаційне оскарження у зв`язку із тим, що було ухвалено вступну і резолютивну частину судового рішення, а копія повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду надійшла до його електронного кабінету 23 листопада 2025 року (на підтвердження надає докази), проте, з урахуванням того, що повний текст оскаржуваної постанови Житомирського апеляційного суду складено 
19 листопада 2025 року із цього часу судове рішення набрало законної сили, тому, касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження судових рішень, встановлено статтею 390 ЦПК України і передбачені заявником доводи не змінюють цей строк, а лише можуть бути підставою для його поновлення при поданні відповідної заяви.
Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, 
є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про 

поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою у зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги 
не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні 
до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3 028,00 грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами перегляду позовної вимоги немайнового характеру, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 422,40 грн 
(1 211,20 грн х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 березня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2025 рокузалишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник