ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року
м. Київ
справа № 305/28/24
провадження № 61-9390св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд):головуючого - Крата В. І., суддів: Дундар І. О., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури
на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у складі судді Дочинця С. І. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2025 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.
у справі цивільній
за позовом виконуючого обов`язки керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, поданого в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) (далі - прокурор, позивач)
до
відповідачів Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Рахівська районна військова адміністрація), ОСОБА_1 (далі - відповідачі)
третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»
про визнання недійсним розпорядження, скасування свідоцтва про право власності та державних реєстрацій, повернення земельної ділянки у державну власність,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1. У січні 2024 року прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів за участю третіх осіб про визнання недійсним розпорядження, скасування свідоцтва про право власності та державних реєстрацій, повернення земельної ділянки у державну власність.
2. Представник відповідача Рахівської районної державної адміністрації (Рахівської районної військової адміністрації) у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника.
3. Представники відповідачки ОСОБА_1 заперечували проти задоволення позову.
4. Суд першої інстанції у позові відмовив. Апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишив без змін.
5. Прокурор оскаржив рішення судів в касаційному порядку. Підставою оскарження вказав те, що суди не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких навів у касаційній скарзі.
6. Ключовим питанням у спірних правовідносинах є, чи належний спосіб захисту порушених прав обрано позивачем.
7. Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст позовних вимог
8. Позов обґрунтований тим, що:
- Тячівською окружною прокуратурою Закарпатської області встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру у зв`язку з порушенням Рахівською районною державною адміністрацією вимог земельного законодавства внаслідок розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення;
- встановлено, що на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва, на території Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, за межами населеного пункту;
- в подальшому, 19 серпня 2014 року Управлінням Держземагентства у Рахівському районі на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року та технічної документації із землеустрою, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва в Державному земельному кадастрі;
- надалі, на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 серпня 2014 року, державним реєстратором Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 13 липня 2023 року;
- також, державним реєстратором Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, на підтвердження вказаної державної реєстрації, видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності від 25 вересня 2014 року;
- позивач вважає, що розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року є незаконним та підлягає визнанню недійсним, свідоцтво про право власності, державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та державна реєстрація права приватної власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також підлягають скасуванню, а спірна земельна ділянка поверненню у державну власність;
- так, згідно з фрагментом із Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталу 3 Свидовецького ДП «Ясінянське ЛМГ» лісовпорядкування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 частково накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» та знаходиться в межах 3 кварталу Свидовецького лісництва вказаного підприємства;
- факт належності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення підтверджується викопіюванням з таксаційних матеріалів Свидовецького лісництва державного підприємства з нанесеними межами земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395, що здійснені філією «Ясінянське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України»;
- також, на підставі розпорядження голови Закарпатської ОДА від 23 серпня 2018 року «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), ТОВ «Ланд ком» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ясінянське ЛМГ» на підставі державного акта на право постійного користування на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18 грудня 1996 року та розташовані за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (Свидовецьке лісництво, квартали 1 - 13, 15);
- на підставі вказаної технічної документації сформовано, зокрема, земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 2123656200:06:001:0118 площею 1 180,168 га, відомості про яку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
- водночас, у пояснюваній записці, що є складовою вказаної технічної документації, зазначено, що частина земель лісогосподарського призначення кварталу 3 Свидовецького лісництва державного підприємства площею 28,15 га не увійшла до технічної документації (хоча такі охоплюються державним актом на право постійного користування землею), позаяк на землі лісового фонду накладаються земельні ділянки приватної власності;
- враховуючи вищенаведене, земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га сформована та передана у приватну власність ОСОБА_1 за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18 грудня 1996 року;
- в свою чергу, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав ДП «Ясінянське ЛМГ», зокрема, в частині права на користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, набутого на підставі державного акта на право постійного користування землею від 18 грудня 1996 року;
- повноваження на розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення станом на момент надання спірної земельної ділянки у приватну власність належали Кабінету Міністрів України, при цьому, Держгеокадастр вправі був розпоряджатись лише земельними ділянками сільськогосподарського призначення, до яких земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га не належить;
- Кабінет Міністрів України не приймав рішень про вилучення із постійного користування ДП «Ясінянське ЛМГ» чи передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395;
- крім того, погодження на вилучення з постійного користування ДП чи філії «Ясінянське ЛМГ» земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 не надавалось, така земельна ділянка знаходиться в лісовому фонді філії «Ясінянське ЛМГ»;
- також, у розпорядженні Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛМГ»;
- водночас, в розпорядженні голови Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 із земель лісогосподарського призначення на землі для індивідуального дачного будівництва;
- на підставі викладеного, вказане розпорядження Рахівської районної державної адміністрації є незаконним та підлягає визнанню недійсним;
- з приводу власника (розпорядника) спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення позивач зазначав, що повноваження станом на час видання головою Рахівської районної державної адміністрації розпорядження 06 січня 2012 належали Закарпатській обласній державній адміністрації;
- в період з 08 квітня 2012 року по 27 травня 2021 вказані повноваження належали виключно Кабінету Міністрів України;
- водночас, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб;
- відповідно, перебування земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га у власності ОСОБА_1 створює перешкоди Закарпатській обласній державній адміністрації у володінні, користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою лісогосподарського призначення, у зв`язку з чим, порушені права та законні інтереси держави у даних правовідносинах підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації;
- також свідоцтво про право власності від 25 вересня 2014 року, яке підтверджує право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним та скасуванню;
- з метою ефективного захисту порушеного права в даних правовідносинах, підлягає також скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з одночасним припинення права власності такої на вказану земельну ділянку;
- з метою ефективного захисту та поновлення прав держави, належним та ефективним способом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є також скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрацій земельної ділянки;
- повернення у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації земельної ділянки є єдиним пропорційним і належним способом відновлення порушених інтересів держави у вказаному спорі;
- Закарпатська обласна державна адміністрація, як власник спірної земельної ділянки не вживала протягом тривалого часу дієвих заходів на поновлення прав держави;
- участь прокурора у вказаній справі є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає в захисті прав держави.
9. Враховуючи викладене позивач просив:
- визнати недійсним розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 5 від 06 січня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу земельної ділянки у приватну власність, за межами населеного пункту», на підставі якого земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га передано у приватну власність ОСОБА_1 ;
- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25 вересня 2014 року, видане ОСОБА_1 . Рахівським районним управлінням юстиції Закарпатської області;
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку, припинивши право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку;
- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію вказаної земельної ділянки;
- зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га.
ІII. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
10. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
11. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з такого:
- безпідставним є посилання прокурора, що спірна земельна ділянка відповідача ОСОБА_1 частково накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення;
- єдиним доказом, на який посилається прокурор, є фрагмент із Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталу, який не відповідає вимогам законодавства, оскільки не відображає конкретне місце розташування земельної ділянки;
- з наявних у справі матеріалів не можливо встановити, на підставі яких документів на Публічній кадастровій карті нанесено межі кварталу №3, відсутні відомості щодо факту встановлення меж в натурі;
- вищезазначений фрагмент із Публічної кадастрової карти України суперечить викопіюванням з графічних матеріалів території Ясінянської селищної ради Рахівського району, виконаної директором Карпатського біосферного заповідника, де земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться за межами і не накладається на територію ДП «Ліси України» (філія «Ясінянське ЛМГ»);
- такий фрагмент не підтверджує факту накладки земельної ділянки відповідача на земельну ділянку філія «Ясінянське ЛМГ», оскільки доведення цього потребує спеціальних знань, у тому числі через проведення експертизи. Поряд з цим, під час розгляду справи, прокурором не заявлялося клопотань про призначення земельно-технічної експертизи, щодо встановлення факту накладки земельної ділянки відповідача на земельну ділянку, яка на даний час перебуває у користуванні ДП «Ліси України»;
- крім того, згідно вищезазначеного проекту землеустрою від 2010 року щодо відіведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та доданої до нього пояснювальної записки, земельна ділянка знаходилась за межами населеного пункту смт. Ясіня, суміжні території належать до земель загального користування та земельна ділянка межувала з землями запасу селищної ради;
- разом з тим, належність спірної земельної ділянки до лісового фонду є припущенням, оскільки доведення цього також потребує спеціальних знань. Таким чином, саме лише графічне співпадання спірної земельної ділянки з межами ліній позначення кварталу №3 як лісового, без встановлення підстав та достовірності нанесення відповідних ліній позначення, не є достатнім доказом для встановлення фату належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду. Для визначення дійсних меж кварталу №3 як лісового та факту накладення спірної земельної ділянки, обсягу та конфігурації такого накладення, необхідні спеціальні знання з питань землеустрою;
- однак прокурором, жодного висновку фахового експерта до матеріалів справи не долучено;
- суд першої інстанції вважав, що факту накладання земельної ділянки відповідача на земельну ділянку лісового фонду не доведено, відповідно не доведено факту порушеного права;
- суд також звернув увагу, що до матеріалів справи не додано жодного доказу, зокрема, державного акту, на право постійного користування землею державним підприємством «Ясінянське ЛМГ»;
- оскільки, відсутні належні та достовірні докази перебування земельних ділянок в постійному користуванні державним підприємством «Ясінянське ЛМГ», безпідставними є твердження прокуратури про необхідність її попереднього вилучення у землекористувача;
- будь-яких інших доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 незаконно отримала у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва, прокурором суду не надано.
IV. Короткий зміст постанови апеляційного суду
12. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2025 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
13. Апеляційний суд виходив з такого:
- позивач не зазначив та не довів належними, допустимими, достатніми доказами площу, параметри, конфігурацію часткового накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку лісогосподарського призначення;
- прокурором не було надано висновку експерта, підготовленого на замовлення учасника справи, а також не заявлено клопотання у суді першої інстанції про призначення експертизи на підставі ухвали суду. Необхідність призначення експертизи заперечувалось Закарпатською обласною прокуратурою як у апеляційній скарзі, так і її представником в суді апеляційної інстанції;
- відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем права позивача є самостійною підставою для відмови в позові;
- належний спосіб захисту у контексті порушеного права позивача може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення. При цьому позивач має довести, яка саме земельна ділянка, в яких межах накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення. Захистити право без ідентифікації земельної ділянки неможливо;
- не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу державної влади та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність ОСОБА_1 якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним;
- витребування земельної ділянки у власність держави потребує оцінки добросовісності дій її фактичного реєстраційного володільця, який набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення органу державної влади, а також пропорційності втручання у його право власності відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване;
- належним способом захисту порушеного права позивача у даній справі слугуватиме віндикаційний позов, а саме позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається.
V. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
14. У касаційній скарзі прокурор просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
15. Касаційна скарга мотивована таким:
- суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме статті 16, 21, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статті 20, 84, 122, 149, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК), статтю 57 Лісового кодексу України (далі ЛК), статті 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі по тексту - Закон 1952-IV) та статтю 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», та порушення норм процесуального права, а саме статей 76-79, 89, 259, 263, 264 ЦПК, а також пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК, що полягає в тому, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, у тому числі Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц; від 06 квітня 2021 року у справі № 380/375/17, від 16 жовтня 2024 року у справі № 676/4211/21, від 27 листопада 2024 року у справі № 676/4253/21 та від 11 грудня 2024 року у справі № 369/5810/23; від 13 листопада 2019 року у справі № 361/6826/16, від 24 квітня 2024 року у справі № 940/751/20, від 06 липня 2022 року у справі № 372/1688/17, від 31 серпня 2022 року у справі № 367/5171/17; від 06 липня 2022 року у справі № 372/1688/17, від 01 серпня 2022 року у справі № 914/3296/20; від 23 червня 2021 року у справі № 676/62/17, від 19 січня 2022 року у справі № 363/2877/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 363/669/17 та від 18 січня 2023 року у справі № 369/10847/19, від 01 серпня 2024 року у справі № 369/5621/19, від 21 січня 2020 року у справі № 915/1844/18, від 20 травня 2021 року у справі № 361/953/16-ц;
- повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення станом на 06 січня 2012 року належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації;
- Рахівською районною державною адміністрацією незаконно змінено цільове призначення земельної ділянки;
- відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект», як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування;
- прокурор надав належні докази (інформацію ВО «Укрдержліспроект»), що підтверджують належність спірної землі до земель лісового фонду, а тому відсутня потреба висновку судової земельно-технічної експертизи;
- зайняття земельних ділянок лісового фонду шляхом часткового накладення треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. При цьому негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок;
- свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності, яке вони посвідчують, а визнання недійсним і скасування свідоцтв про право власності на майно має на меті захист прав позивача на земельну ділянку, на якій це майно розміщене з порушенням положень закону;
- доводи прокурора у даній справі гуртуються на одному із долучених до позову документальних доказів - Технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, що перебувають у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛМГ» (Свидовецьке лісництво, квартали 1-13, 15) від 2022 року;
- земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га є однією із земель приватної власності, що перешкоджала лісогосподарському підприємству встановленню (відновленню) земель лісового фонду кварталу 3 Свидовецького лісництва в натурі (на місцевості) відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378 від 18 грудня 1996 року;
- технічна документація складена сертифікованими інженерами-землевпорядниками, які несуть відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених землевпорядною документацією;
- судами в порушення статті 89 ЦПК не надано оцінку пояснювальній записці до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, в якій вказується на неможливість відновлення меж вищевказаного державного акту підприємства у зв 'язку зрозміщенням на землях лісфонду земель приватної власності;
- судами не надано оцінку викопіюванням з таксаційних матеріалів Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ», які отримані окружною прокуратурою разом з листом філії «Ясінянське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» № 920 від 10 серпня 2023 року. З вказаних матеріалів вбачається, що спірна земельна ділянка частково накладається на землі лісового фонду 12 виділу 3 кварталу Свидовецького лісництва;
- судами безпідставно не враховано у спірних правовідносинах фрагмент із публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу З Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське лісгосп» відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», на якому відображено часткове накладення (перетин) земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛМГ» та знаходяться в межах кварталу №3 Свидовецького лісництва вказаного підприємства.
VІ. Рух справи в суді касаційної інстанції
16. 22 липня 2025 року заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.
17. Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження.
18. 08 вересня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
19. Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду та відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.
20. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року повернуто без розгляду відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури.
VІI. Фактичні обставини, встановлені судами
21. Відповідно до акту обстеження ділянок лісового фонду АЕФ «Гірська» від 21 травня 1998 року слідує, що на території АЕФ рахувалось першопочатково 534 га всіх земель, з яких прийнято до земель держлісфонду Ясінянської ДЛМП 320,5 га; додатково обстежено 213,5 га, ці землі складалися з пасовищ, чагарників, сінокосів, рідколісся.
22. Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації № 5 від 06 січня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою, втрат сільськогосподарського виробництва та передачу земельної ділянки у приватну власність, за межами населеного пункту» ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва, на території Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, за межами населеного пункту.
23. Згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , розробленого ПП ОСОБА_2 2010 року, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва на землях запасу Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, за межами населеного пункту.
24. Як вбачається з пояснювальної записки, земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту смт. Ясіня, суміжні території належать до земель загального користування та межує з землями запасу селищної ради.
25. Розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для дачного будівництва ОСОБА_1 , рекреаційна комісія з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою Рахівської РДА погодила висновок №192 від 22 листопада 2011 року про погодження проекту землеустрою.
26. Відповідно до копії акту погодження меж земельної ділянки від 03 лютого 2014 року слідує, що межі земельної ділянки, виділеної у власність ОСОБА_1 , проходять по землях запасу Ясінянської селищної ради.
27. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2100634762014 від 19 серпня 2014 року вбачається, що 19 серпня 2014 року Управлінням Держземагентства у Рахівському районі на підставі розпорядження голови Рахівської РДА № 5 від 06 січня 2012 року та технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розробленої ПП ОСОБА_2 , здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва в Державному земельному кадастрі.
28. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №339049188 від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395 площею 0,1 га на території Ясінянської селищної ради, полонина Драгобрат, за межами населеного пункту. Підстава для реєстрації права власності за ОСОБА_1 - рішення місцевого органу державної влади № 5 від 06 січня 2012 року.
29. Як вбачається з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 02 листопада 2023 року, ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер - 2123656200:08:001:0395, площею 0,1 га, становить 21 347,54 грн.
30. Листами ДП «Ясінянське ЛГ» №853 від 28 липня 2023 року, №920 від 10 серпня 2023 року повідомлено, що відомості стосовно надання погодження на вилучення земельних ділянок, зокрема з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395, у філії відсутні.
31. Згідно розпорядження голови Закарпатської ОДА № 570 від 23 серпня 2018 року «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), надано згоду ДП «Ясінянське ЛМГ» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), загальною площею 29500,6 га.
32. На підставі вказаного розпорядження ТОВ «Ланд ком» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) державної власності, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Ясінянське ЛМГ» для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг.
33. Як вбачається з пояснюваної записки, що є складовою вказаної технічної документації, земельна ділянка з кадастровим номером 2123656200:08:001:0395, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , накладається на землі лісогосподарського призначення.
34. Згідно повідомлення № 07.52-104-1922 вих-23 від 12 квітня 2023 року, Тячівською окружною прокуратурою, повідомлено Закарпатську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення.
35. Як вбачається з викопіювання з графічних матеріалів території Ясінянської селищної ради Рахівського району, виконаної директором Карпатського біосферного заповідника, земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться за межами і не накладається на територію ДП «Ліси України» (філія «Ясінянське ЛМГ»).
36. Окрім того, встановлено, що судом розглядався адміністративний позов прокурора Закарпатської області до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Закарпатської обласної державної адміністрації, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - міськрайонного управління Держкомзему у м. Рахів та Рахівському районі Закарпатської області та ОСОБА_1 про скасування розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації від 06 січня 2012 року.
37. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року у справі №2а-0770/2099/12, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.
38. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2016 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року скасовано. Провадження у справі закрито.
VІIІ. Позиція Верховного Суду
39. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 7) та даючи відповідь на ключове питання (див. пункт 6), Верховний Суд зазначає таке.
Характер спірних правовідносин
40. Цей спір пов`язаний із захистом права на землю при розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення (див. пункти 8-9).
41. Верховний Суд наголошує, що згідно зі статтею 14 Конституції України, статтею 1 ЗК земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
42. Відповідно до статті 19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
43. До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 55 ЗК).
44. Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальні та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення (стаття 56 ЗК).
45. Стаття 57 ЗК закріплює особливості використання земель лісогосподарського призначення.
46. При вирішенні спору слід наголосити, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19).
Щодо способів захисту
47. У цій справі позивач заявив вимоги про (див. пункт 9):
- визнання недійсним розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації;
- визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності;
- скасування державної реєстрації права приватної власності;
- скасування державної реєстрації земельної ділянки;
- зобов`язання повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації спірної земельної ділянки.
48. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначений у статті 16 ЦК.
49. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
50. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19).
51. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21)).
52. Верховний Суд звертає увагу на те, що серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК (негаторний позов).
Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
53. У земельних правовідносинах сталим є підхід Верховного Суду про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК є ефективним способом захисту права власності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17).
54. Також Велика Палата Верховного Суду виснувала те, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц).
55. Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19).
56. Так само задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а скасування рішення чи запису про проведену державну реєстрацію права не є належним способом захисту порушеного права. У такому випадку державний реєстратор здійснює відповідну реєстраційну дію на підставі рішення суду про витребування майна (пункт 54 постанови Верховного Суду від 07 липня 2025 року у справі № 354/612/15-ц).
57. Отже, у справах з подібними правовідносинами Верховний Суд однаково та послідовно застосовує норми права та робить висновки, що правомірним та ефективним способом захисту порушених прав держави на землі лісогосподарського призначення є саме віндикаційний позов.
Застосування цих принципів у спірних правовідносинах
58. Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, як підстави для відмови у задоволенні позову апеляційний суд вказав, що (див. пункт 13):
- позивач не довів площу, параметри, конфігурацію часткового накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку лісогосподарського призначення;
- відсутнє порушене, невизнане або оспорене відповідачем права позивача;
- не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу державної влади та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність ОСОБА_1 якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним;
- витребування земельної ділянки у власність держави потребує оцінки добросовісності дій її фактичного реєстраційного володільця, який набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення органу державної влади, а також пропорційності втручання у його право власності відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- належним способом захисту порушеного права позивача у даній справі слугуватиме віндикаційний позов, а саме позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається.
59. Верховний Суд повторює, що визначення правильності обраного способу захисту передує вирішенню спору по суті (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі № 472/184/20).
60. Ефективним способом захисту порушених прав держави на землі лісогосподарського призначення є саме віндикаційний позов (див. пункти 49-56).
61. З огляду на викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшли загалом правильного висновку про відмову в позові. Проте помилилися в мотивах такої відмови, оскільки в задоволенні позовних вимог слід було відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту. У зв`язку із чим рішення судів необхідно змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
ІX. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
62. Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені частково з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
63. Оскільки суди дійшли обґрунтованого по суті висновку про відмову в позові, проте помилилися щодо мотивів, колегія суддів дійшла висновку, що мотивувальні частини рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду необхідно змінити в редакції цієї постанови, що відповідатиме статтям 409, 412 ЦПК.
64. Враховуючи те, що касаційний суд змінює судові рішення, але виключно у частині мотивів їх ухвалення, новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 червня 2025 року змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	В. І. Крат І. О. Дундар В. М. Коротун Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко