УХВАЛА
28 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 748/1993/22
провадження № 61-507ск26  
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака Андрія Васильовича, на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну ділянку, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив: визнати право на земельну ділянку, як зазначено у документах, що посвідчують його право власності на землю; зобов`язати відповідачів вчинити дії. 
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року, яку залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером 7425581600:03:000:0109, та ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером 7425581600:03:000:0108, припинити дії, що порушують право ОСОБА_1 на земельну ділянку. 
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку, відмовлено. 
Додатковим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Лутай Н. М., та представника ОСОБА_3 - адвоката Матвійчук А. С., про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок понесених витрат на правову (правничу) допомогу 45 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок понесених витрат на правову (правничу) допомогу 45 000 грн.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року залишено без змін. Додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
12 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Сагайдак А. В., подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2025 рокускасувати, прийняти нову постанову про задоволення його позову, вирішити питання про новий розподіл судових витрат. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від: 13 березня 2018 року у справі № 910/23346/16, 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, 13 липня 2022 року у справі № 645/6151/15-ц, 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22, 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20; постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від: 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, 14 жовтня 2019 року у справі № 910/6642/18, у постановах Верховного Суду від:16 травня 2018 у справі №810/739/15, 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15, 20 листопада 2018 року у справі № 910/23210/17, 04 грудня 2018 року у справі № 911/3386/17, 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, 31 січня 2019 року у справі №127/13957/16-ц, 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18, 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19, 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591, 14 грудня 2021 року у справі № 573/2336/19, 24 січня 2022 у справі № 911/2737/17, 25 квітня 2024 року у справі № 927/977/23, 22 травня 2024 року у справі № 128/285/18, 01 липня 2024 року у справі № 908/1884/23, 03 липня 2024 року у справі № 759/17146/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме у разі визнання відповідачами права власності позивача на земельну ділянку, а інших вимог окрім визнання права власності позивача на земельну ділянку у справі не заявлено, з можливістю застосування судом частини четвертої статті 206 ЦПК України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, заявник указує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака А. В., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну ділянку за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сагайдака Андрія Васильовича, на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2025 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року.
Витребувати з Чернігівського районного суду Чернігівської області цивільну справу № 748/1993/22.
Ухвалу про відкриття касаційного провадження надіслати особі, які подали касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи із копіями касаційних скарг та доданих до них документів.
Роз`яснити учасникам справи № 748/1993/22 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 лютого 2026 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник