УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

10 лютого 2026 року 

м. Київ

справа №280/5364/25

адміністративне провадження № К/990/5172/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 280/5364/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
У червні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 звернулися до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила суд:
визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначенім і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати правоздатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Постанова №975);
зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачам, одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою № 975 виходячи з розміру 1240500 грн. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 28.10.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову відповідача у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 975. Зобов`язав відповідача повторно розглянути заяви позивачів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_4 від 12.11.2024, з урахуванням заяв за №№ 790/255, 790/256, 790/257 від 28.12.2023 і мотивувальної частини рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. 
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.12.2025 апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дати отримання копії ухвали надати суду 1) апеляційну скаргу, в якій уточнити вимоги до суду апеляційної інстанції; 2) надати документ про сплату судового збору в розмірі 2 906,88 грн.
Відповідач заявив клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.12.2025 відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі №280/5364/25 повернув заявникові.
24.12.2025 відповідач повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. Одночасно в апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначив, що апеляційну скаргу вперше подав у встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строк, однак її було повернуто у зв`язку із несплатою судового збору. Вчасно судовий збір не сплачено у зв`язку із відсутністю фінансування.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25.12.2025 визнав неповажними причини, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку, апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дати отримання копії ухвали надати суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших ґрунтовних підстав для поновлення строку.
На виконання цієї ухвали, скаржник подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що строк на апеляційне оскарження порушив у зв`язку із дією в Україні воєнного стану, оголошеннями повітряних тривог, відсутністю електропостачання. Також зазначив, що після сплати судового збору 31.12.2025, вдруге подав апеляційну скаргу. 
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.01.2026, визнав не поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з цим відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі №280/5364/25. Повернув Міністерству оборони України з Державного бюджету України сплачену згідно платіжної інструкції №220/13/894 від 12.12.2025 суму судового збору за подання апеляційної скарги у справі №280/5364/25 в розмірі 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 88 копійок. 
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України, у якій відповідач просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвалити рішення, яким справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
У касаційній скарзі, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, однак, не визначає, які саме норми матеріального права неправильно застосував суд апеляційної інстанції, а лише формально посилається на частину третю та четверту статті 328 КАС України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржник на обґрунтування касаційної скарги покликається лише на незгоду з тим, що суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку, та визнання неповажними причин пропуску строку, наведених скаржником.
Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що Міністерство оборони України є бюджетною установою та сплата судового збору здійснюється структурним підрозділом - Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, через орган державного казначейства України, тому існує певний порядок сплати судового збору, дотримання якого призвело до пропущення строків. 
Одночасно у касаційній скарзі скаржник, зокрема, покликається на запровадження на всій території України воєнного стану, що на думку скаржника, слугувало причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції врахував висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №120/14564/21-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2025 у справі № 990/102/25, у яких зазначено, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку із урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій. Повітряні тривоги не можуть розглядатися як основна та поважна причина для поновлення строку звернення до суду, оскільки вони не мають постійного, безперервного характеру.
Скаржник у касаційній скарзі не зазначив ґрунтовних підстав для відступу від наведеного висновку і Верховний Суд не вбачає підстав для відступу від цього висновку.
Інших підстав в обґрунтування вимог касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України скаржник не наводить.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Враховуючи, що зміст ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026, свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі №280/5364/25.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб