ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2025 року
м. Київ
справа № 758/3574/20
провадження № 61-14008св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - судді Фаловської І. М., 
суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., 
Сердюка В. В., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕП «ВД-Побут»,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Рябчинський Олег Юрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2023 року, прийняту колегією у складі суддів Білич І. М., Мостової Г. І., Слюсар Т. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог первісного і зустрічного позовів
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕП «ВД-Побут» (далі - ТОВ «ВЕП «ВД-Побут»), про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування позову вказував, що квартира 
АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності. 30 січня 2019 року вказану квартиру затоплено у зв`язку з розривом зворотного клапана на гаряче водопостачання (далі - ГВП) після бойлера у квартирі АДРЕСА_2 цього будинку, яка розташована поверхом вище та належить на праві власності 
ОСОБА_2 . У результаті залиття йому завдано майнову шкоду 
у розмірі 88 834 грн, що підтверджується звітом про оцінку збитків від 6 серпня 2019 року № 28/19.
За таких обставин просив стягнути з відповідача 88 834 грн майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 3 000 грн сплачених за складання звіту про визначення розміру майнової шкоди; 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; 888,34 грн у відшкодування сплаченого судового збору.
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 2 вересня 2022 року, ухваленим у складі судді Захарчук С. С., у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивач не надав належних доказів на обґрунтування розміру майнової шкоди, завданої йому внаслідок залиття квартири. Квартиру відповідача не обстежували, тому необґрунтованим є висновок комісії ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» про залиття квартири з вини відповідача та внаслідок розриву зворотного клапану на ГВП після бойлера у належній відповідачу квартирі. Крім того, пошкодження, зафіксовані в акті ТОВ «ВЕП «ВД-Побут» від 12 лютого 2019 року, відрізняються від пошкоджень, відображених у звіті про оцінку збитків від 6 серпня 2019 року № 28/19. Інших доказів про причетність відповідача до залиття квартири позивача не надано. 
Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 2 вересня 2022 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким позовні вимоги 
ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 52 844,16 грн майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 1 784,59 грн витрат, пов`язаних з виготовленням звіту, 10 722,10 грн - у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 1 313,17 грн сплаченого судового збору.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позову, керувався тим, що наявні у справі докази підтверджують завдання позивачу майнової шкоди внаслідок залиття його квартири. При цьому за відсутності заперечень відповідача щодо його вини у завданні шкоди, яка виникла внаслідок залиття квартири позивача, висновки місцевого суду в частині недоведеності позивачем винних дій відповідача не узгоджуються з матеріалами справи та чинним законодавством. Зменшуючи розмір завданої позивачу шкоди, апеляційний суд вказав, що оцінювач безпідставно врахував вартість робіт, пов`язаних зі зніманням дверних полотен, демонтажем дверних коробок, установленням дверних коробок, установленням дверних полотен внутрішніх, установленням штепсельних розеток утопленого типу при схованій проводці, установленням вимикачів утопленого типу при схованій проводці; ремонт панелей вбудованої шафи.
Зменшуючи розмір коштів, сплачених за складання звіту про визначення розміру майнової шкоди до 1 784,59 грн, суд апеляційної інстанції керувався 
статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме пропорційністю задоволених позовних вимог. У зв`язку з вказаним апеляційний суд також визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та розмір відшкодування сплаченого судового збору.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
25 вересня 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Рябчинський О. Ю., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 
2023 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Підставою касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 30 червня 2023 року заявник визначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 161/6125/17 (провадження № К/9901/3157/17), від 16 травня 2019 року у справі № 302/1143/16 (провадження № К/9901/45603/18), від 21 жовтня 2019 року 
у справі № 804/4871/18 (провадження № К/9901/12562/19), від 10 лютого 
2022 року у справі № 480/4716/20 (провадження № К/9901/17415/21), від 7 лютого 2023 року у справі № 300/1594/21 (провадження № К/990/28584/22) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 161/6125/17 (провадження № К/9901/3157/17), від 16 травня 2019 року у справі № 302/1143/16 (провадження № К/9901/45603/18), від 21 жовтня 2019 року 
у справі № 804/4871/18 (провадження № К/9901/12562/19), 
від 10 лютого 2022 року у справі № 480/4716/20 
(провадження № К/9901/17415/21), від 7 лютого 2023 року 
у справі № 300/1594/21 (провадження № К/990/28584/22) викладено висновки про те, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Також підставою касаційного оскарження судового рішення заявник визначає те, що судом апеляційної інстанції прийнято постанову про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, проте вона не була залучена до участі у справі. Крім того, суд апеляційної інстанції розглянув справу за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України,пункти 5, 8 частини першої статті 411 ЦПК України).
Вказує, що ОСОБА_2 , яка з 12 січня 2001 року зареєстрована та проживає у АДРЕСА_3 і має реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) НОМЕР_1 , не була залучена до участі у цій справі, оскільки участь в цій справі брала інша ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_4 , РНОКПП якої невідомий та не встановлений судами. Заявник ніколи не проживала у місті Києві та не має там власного нерухомого майна.
У матеріалах справи наявний запит про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, який залишено без відповіді. 
У грудні 2022 року представник позивача адвокат Ясинський О. А. подав до Київського апеляційного суду заяву про уточнення даних відповідача, в якій просив врахувати РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_2 , однак заявнику не відомо звідки він отримав такі відомості та чим підтверджений їх зв`язок з відповідачем.
Оскільки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не залучено до участі у цій справі та оскаржуваною постановою вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки, зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не повідомив її про дату, час і місце судового засідання.
Крім того, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про залишення його позову без розгляду, яку не розглянув суд першої інстанції та позивач від неї не відмовився.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 2 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року справу призначено до судового розгляду. 
Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що квартира 
АДРЕСА_1 належить на праві власності 
ОСОБА_1 .
Квартира АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_2 .
З акта, складеного 12 лютого 2019 року комісією у складі майстра технічної дільниці Грищенко О. В. , слюсаря-сантехніка Рудика А. С. , працівника з комплексного прибирання Довгань С. В. , суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що проведено обстеження квартири 
АДРЕСА_1 з метою з`ясування причин залиття. Встановлено, що 30 січня 2019 року відбулося залиття з вини власника 
квартири АДРЕСА_2 , що поверхом вище, у зв`язку з розривом зворотного клапана 
на ГВП після бойлера. Під час обстеження квартири АДРЕСА_6 комісія зафіксувала, 
що в результаті залиття пошкоджено: стелю в кімнаті площею 22,6 кв. м 
(а саме фарбування водоемульсійною фарбою), частково дві стіни, поклеєні шпалерами, та частково підлогу з ламінату; на кухні - віконний відкіс (водоемульсійне фарбування); в коридорі - стелю площею 2 кв. м (водоемульсійне фарбування).
Згідно зі звітом про оцінку збитків від 6 серпня 2019 року № 28/19 складеним
ФОП ОСОБА_6 , розмір майнових збитків, завданих ОСОБА_1 
у результаті залиття квартири 
АДРЕСА_1 , яке трапилося 30 січня 2019 року, на момент складання цього звіту становить 88 834 грн.
Згідно з актом огляду від 31 липня 2019 року оцінювач ОСОБА_6 за участю власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_1 , підтверджує факт пошкодження оздоблення та вбудованих меблів приміщень цієї квартири. Виявлені такі пошкодження: 
- у кімнаті площею 22,6 кв. м: розводи на поверхні водоемульсійного покриття підвісної стелі з частковою деформацією гіпсокартону 14 кв. м; розводи на поверхні вінілових шпалер стін з частковим відшаруванням 3,4 кв. м; деформування ламінату підлоги по всій площі; деформування бокових панелей та цоколю з ДСП вбудованої шафи-купе;
- у коридорі площею 4,93 кв. м: розводи на поверхні водоемульсійного покриття підвісної стелі з частковою деформацією гіпсокартону 1,9 кв. м; розводи на поверхні вінілових шпалер фальшстіни з частковим відшаруванням 
плінтусу 0,3 кв. м;
Позиція Верховного Суду, мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши додержання процесуального права в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова Київського апеляційного суду 
від 30 червня 2023 року не відповідає з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи 
у визначеному цим Кодексом порядку (частина п`ята статті 4 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір 
не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного 
або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яку позивач вважає порушником його права та до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога.
Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України).
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Оскаржуваною постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 
2023 року стягнено з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 52 844,16 грн майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 1 784,59 грн витрат, пов`язаних з виготовленням звіту, 10 722,10 грн - 
у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 1 313,17 грн сплаченого судового збору.
Отже, прийнята апеляційним судом постанова безпосередньо впливає на права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та створює для неї несприятливі наслідки.
Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).
Судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цих осіб, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право в правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом була незалучена до участі у справі особа, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 20 березня 2019 року в справі № 604/835/15-ц (провадження № 14-649цс18).
Незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним (постанови Верховного Суду від 15 травня 2024 року 
у справі № 914/2259/17 та від 13 травня 2024 року у справі № 913/567/19).
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 14 листопада 2018 року 
у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 29 травня 2019 року 
у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18), від 7 липня 2020 року 
у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), від 9 лютого 2021 року 
у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20), від 5 липня 2023 року 
у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22) викладені правові висновки про те, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Поняття «сторона в спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона в процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники як позивач і відповідач; тоді як сторонами в спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.
Отже, позивач повинен залучити до участі в справі як відповідачів усіх осіб, на чиї права та обов`язки впливає оскаржуване ним рішення і чиї права можуть бути порушені.
У матеріалах справи наявна відповідь Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентарізації» від 16 жовтня 
2019 року № 062/14 - 13958 (И-2019), надана на запит суду першої інстанції, згідно з яким об`єкт нерухомого майна, розташований на 
АДРЕСА_4 , на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_2 (а. с. 94).
У липні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Ясинецький О. А. звертався до місцевого суду з клопотанням про витребування інформації, а саме відомостей з Державної податкової адміністрації України щодо РНОКПП ОСОБА_2 , яка зареєстрована на АДРЕСА_4 , проте такі відомості суд першої інстанції не витребував (а. с. 120).
Заявник касаційної скарги вказує, що вона з 12 січня 2001 року зареєстрована та проживає у АДРЕСА_3 , 
має РНОКПП НОМЕР_1 і ніколи не проживала у місті Києві та не має в місті Києві власного нерухомого майна.
При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що власник 
квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 має РНОКПП НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не врахував зазначеного та не дослідив обставини справи, які мають правове значення для правильного вирішення справи, а саме не встановив особу відповідача, зокрема її РНОКПП та відомості щодо права власності саме за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на квартиру 
АДРЕСА_5 .
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
Також у матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення заявника 
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою її місця реєстрації та проживання у АДРЕСА_3 .
З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції в силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, апеляційному суду під час нового розгляду справи слід перевірити обставини щодо особистих персональних даних власника квартири 
АДРЕСА_5 ; джерела, з яких суд встановив такі відомості; з`ясувати чи є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_3 , власником квартири АДРЕСА_5 .
Оскільки встановлено підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не перевіряє.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, 
якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
Щодо судових витрат
Оскільки касаційний суд дійшов висновку про направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, встановлених статтею 141 ЦПК України підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	І. М. Фаловська С. О. Карпенко Є. В. Петров В. В. Пророк В. В. Сердюк