УХВАЛА

28 січня 2026 року 
м. Київ

справа №380/2688/25
адміністративне провадження №К/990/1164/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Білак М. В., перевіривши касаційну скаргу Ліпенка Юрія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 380/2688/25 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України, у якому просив:
- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у період з 01 січня 2020 року по 03 січня 2025 року включно грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), одноразових додаткових видів грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;
- зобов`язати Службу безпеки України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) грошового забезпечення (у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії та інші доплати у відсотковому значенні, що виплачені при проходженні служби) за період з 01 січня 2020 року по 03 січня 2025 року включно, одноразових додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби) та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, які були виплачені у вказаному періоді, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року та на 01 січня 2025 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум, а також із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року;
- зобов`язати Службу безпеки України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи з оновленим розміром та складовими грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Служби безпеки України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у період з 01 січня 2020 року по 20 травня 2023 року включно грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), одноразових додаткових видів грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Зобов`язано Службу безпеки України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 у період з 01 січня 2020 року по 20 травня 2023 року включно грошового забезпечення (у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії та інші доплати у відсотковому значенні, що виплачені при проходженні служби), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби) та компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, які були виплачені у вказаному періоді, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків 1 і 14 до постанови КМ України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року.
В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року змінено рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №380/2688/25, викладено резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:
«Позов представника адвоката Ліпенка Юрія Костянтиновича, діючого на підставі ордера на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), одноразових додаткових видів грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Зобов`язати Службу безпеки України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок грошового забезпечення за період 29.01.2020р. по 19.05.2023р., грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 роки, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затв. постановою КМ України № 44 від 15.01.2004р.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.».
В решті рішення суду залишено без змін.
Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник позивача звернувся через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №380/2688/25 є посилання у касаційній скарзі на пункт 2 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Так, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків щодо застосування пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 481 від 12 травня 2023 року, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2025 року у справі № 480/7154/24 та від 20 жовтня 2025 року у справі № 600/3516/24-а. Крім того заявник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 2 частини четвертої та підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів. 
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 331, 334 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Ліпенка Юрія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 380/2688/25 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 380/2688/25.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Направити копію цієї ухвали скаржнику, а разом з копією касаційної скарги - іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

М. В. Білак