УХВАЛА
09 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 757/48717/20-ц
провадження № 61-1106ск26  
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення заборгованості по аліментам,
ВСТАНОВИВ:
Улистопаді 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення заборгованості по аліментам.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року, повний текст якої складено 07 січня 2026 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року змінено, викладено мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
23 січня 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення її позову.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником не сплачено судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Положеннями пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Як убачається із змісту оскаржуваних судових рішень, предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за сплату аліментів, а отже, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у розмірі оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Отже, ураховуючи характер спору, ціну позову та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 10 510 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Суддя Ю. В. Черняк