ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 
м. Київ
cправа № 915/308/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А., 
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 (головуючий - Савицький Я. Ф., судді: Діброва Г. І., Ярош А. І.) і рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 (суддя Смородінова О. Г.) у справі
за позовом Фермерського господарства "Магнат 2021"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: (1) ОСОБА_1 , (2) ОСОБА_2 , (3) ОСОБА_3 , (4) ОСОБА_4 
про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Узагальнений зміст і підстави позовних вимог 
1. У березні 2024 року Фермерське господарство "Магнат 2021" (далі - "Позивач", ФГ "Магнат 2021", Фермерське господарство) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" (далі- "Відповідач", ТОВ "Агрофірма Корнацьких", Товариство), в якому просило зобов`язати останнього звільнити самовільно зайняті земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме:
- площею 5,2497 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0207, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088157, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні ФГ "Магнат 2021" на підставі Договору оренди земельної ділянки від 19.10.2022, зареєстрованого 19.10.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48320706;
- площею 5,2498 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0208, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088156, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні ФГ "Магнат 2021" на підставі Договору оренди земельної ділянки від 19.10.2022, зареєстрованого 19.10.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48321088;
- площею 5,15 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0118, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088086, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні ФГ "Магнат 2021" на підставі Договору оренди земельної ділянки від 13.12.2022, зареєстрованого 13.12.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48792227;
- площею 5,15 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0117, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія МК № 088087, виданого 30.09.2003 на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації № 351-р від 24.07.2003 року, та перебуває у користуванні ФГ "Магнат 2021" на підставі Договору оренди земельної ділянки від 13.12.2022, зареєстрованого 13.12.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48819517.
2. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача Фермерське господарство визначило: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФГ "Магнат 2021" стверджувало про те, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких" самовільно зайняло та неправомірно використовує вищезазначені земельні ділянки, які перебувають в оренді у Фермерського господарства на підставі відповідних договорів, укладених з Третіми особами, які є власниками цих ділянок. 
4. Позивач пояснював, що бажаючи приступити до використання згаданих земельних ділянок він виявив, що орендовані ним землі вже засіяні чиїмись сільськогосподарськими культурами. Згодом виявилося, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких", достеменно знаючи про припинення у нього права обробітку належних Третім особам земельних ділянок та не маючи жодних правових підстав на користування ними, все ж здійснило засівання вказаних земель.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
5. Господарський суд Миколаївської області рішенням від 31.03.2025 позовні вимоги Фермерського господарства задовольнив повністю. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 01.10.2025 рішення місцевого господарського суду залишив без змін.
6. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з преюдиційних для цієї справи обставин неукладеності договорів оренди, які Товариство вважало правовими підставами правомірного користування спірними земельними ділянками. З іншого боку суди врахували чинність договорів оренди цих ділянок, укладених Третіми особами з Фермерським господарством, а також виснували про доведеність останнім обставин самовільного зайняття орендованих земель ТОВ "Агрофірма Корнацьких". 
Касаційна скарга
7. Не погодившись із судовими рішеннями, Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
8. Скаржник стверджує, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 152, 212 Земельного кодексу України, з порушенням статей 2, 13, 73, 74, 75, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України та без урахування висновків Верховного Суду щодо правильного застосовування вказаних правових норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц, від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, від 26.05.2020 у справі № 911/2968/17, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 118.11.2019 у справі № 908/374/19, від 26.09.2019 у справі № 910/17433/18, від 04.04.2019 у справі № 910/2655/18, від 19.07.2023 у справі № 414/355/21, від 26.04.2023 у справі № 192/1903/19, від 12.01.2022 у справі № 520/13586/18, від 05.12.2022 у справі № 490/6057/19-ц, від 25.11.2021 у справі № 914/2494/19, від 02.06.2021 у справі № 569/10336/18, від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17, від 04.09.2020 у справі № 311/2145/19. 
9. Обґрунтовуючи наведене пояснює, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що Позивач не надав належних та допустимих доказів, і відповідно, не довів обставин самовільного зайняття спірних земельних ділянок саме Відповідачем. Наполягає, що роблячи протилежний висновок, суди попередніх інстанцій не дотрималися, передбачених у Господарському процесуальному кодексі України стандартів доказування та більше того застосовували до спірних правовідносин концепцію "негативного доказу", переклавши обов`язок з доведення вказаних обставин на Відповідача. Також скаржник наголошує, що при вирішенні даної справи суди попередніх інстанцій не встановили та не зазначили в судових рішеннях про наявність факту порушення права Фермерського господарства, яке стало підставою для звернення до суду за його захистом у визначений спосіб, а також чи відповідає цей спосіб фактичним обставинам справи, правовій природі спірних правовідносин.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій в контексті фактичних обставин справи
10. Згідно із частинами першою - другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
11. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача (в режимі відеоконференції), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши матеріали справи щодо дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких міркувань. 
12. Розглядаючи заявлений позов, суди попередніх інстанцій встановили, що:
- ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088157, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823980400:02:000:0207, площею 5,2497 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;
- ОСОБА_2 на праві приватної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088156, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823980400:02:000:0208, площею 5,2498 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;
- ОСОБА_3 на праві приватної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №088086, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823980400:02:000:0118, площею 5,15 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;
- ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 088087, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823980400:02:000:0117, площею 5,15 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.
13. 01.01.2005 ТОВ "Агрофірма Корнацьких" уклало з вказаними фізичними особами договори оренди належних їм земельних ділянок зі строком дії - на 50 років, а саме:
- з орендодавцем ОСОБА_1 , Договір оренди землі № 205/К, кадастровий номер земельної ділянки 4823980400:02:000:0207 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за № 040701700196 від 04.04.2007);
- з орендодавцем ОСОБА_2 , Договір оренди землі № 207/К, кадастровий номер земельної ділянки 4823980400:02:000:0208 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за № 040601700210 від 28.08.2006);
- з орендодавцем ОСОБА_3 , Договір оренди землі № 77/К, кадастровий номер земельної ділянки 4823980400:02:000:0118 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за № 040601700105 від 28.08.2006);
- з орендодавцем ОСОБА_4 , Договір оренди землі № 76/К, кадастровий номер земельної ділянки 4823980400:02:000:0117 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за № 040601700104 від 28.08.2006).
14. Однак, рішеннями Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.07.2022 у справі № 479/615/21, від 05.07.2022 у справі № 479/616/21, від 19.10.2022 у справі № 479/663/21, від 19.10.2022 у справі № 479/84/22 було встановлено, що згадані Договори оренди земельних ділянок № 205/К від 01.01.2005, № 207/К від 01.01.2005, № 77/К від 01.01.2005, № 76/К від 01.01.2005 є неукладеними, у зв`язку із чим в судовому порядку було скасовано державну реєстрацію вказаних правочинів. 
15. Означені судові рішення набрали законної сили 03.10.2022, 05.10.2022, 21.11.2022 та 12.12.2022.
16. В подальшому, між ФГ "Магнат 2021" (як орендарем) та Третіми особами (як орендодавцями) були укладені наступні Договори оренди земельних ділянок:
- 19.10.2022 - з ОСОБА_1 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,2497 га кадастровий номер 4823980400:02:000:0207;
- 19.10.2022 - з ОСОБА_2 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,2498 га кадастровий номер 4823980400:02:000:0208;
- 13.12.2022 - з ОСОБА_3 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,15 га кадастровий номер 4823980400:02:000:0118;
- 13.12.2022 - з ОСОБА_4 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,1507 га кадастровий номер 4823980400:02:000:0117.
17. Відповідно до умов п. 8 наведених Договорів, їх укладено на 10 років з урахуванням ротації культур. Після закінчення строку договорів орендар має переважне право їх поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договорів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити їх дію.
18. Умовами Договорів передбачено, що орендар земельної ділянки має право: отримувати продукцію та доходи; передавати земельну ділянку без згоди орендодавця в суборенду; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем (п. 30). Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватись режиму використання земель природо-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення (п. 31).
19. Відповідно до п. 44 Договорів сторони погодили, що Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. 
20. Згідно з інформацією з Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно відповідних земельних ділянок була проведена державна реєстрація права оренди: 
- щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823980400:02:000:0207 державна реєстрація право оренди відбулася 01.11.2022 (номер запису про інше речове право 48320706);
- щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823980400:02:000:0208 державна реєстрація право оренди відбулася 01.11.2022 (номер запису про інше речове право 48321088);
- щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823980400:02:000:0118 державна реєстрація право оренди відбулася 20.12.2022 (номер запису про інше речове право 48792227);
- щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823980400:02:000:0117 державна реєстрація право оренди відбулася 06.12.2022 (номер запису про інше речове право 48819517).
21. Водночас після укладення відповідних договорів та реєстрації речового права оренди на вказані земельні ділянки, ФГ "Магнат 2021" виявило, що орендовані ним землі продовжує використовувати (засівати) ТОВ "Агрофірма Корнацьких", незважаючи на відсутність правових підстав для цього та достеменно знаючи про відсутність таких підстав з рішень Кривоозерського районного суду Миколаївської області. 
22. У зв`язку із цим Фермерське господарство 20.04.2023 звернулося до Відділення поліції № 3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області з заявою про порушення кримінальної справи за ст. 197-1 Кримінального кодексу України. 
23. Згідно з постановою Відділення поліції № 3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області від 08.11.2023, начальником СД ВП № 3 Первомайського РВП ГУПН в Миколаївській області капітаном поліції Віталієм Захарченко було постановлено закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових до розслідувань за № 1202315329000027 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
24. У тексті цієї постанови, зокрема, зазначено, що за результатами досудового розслідування встановлено, що в хоча в діях ТОВ "Агрофірма Корнацьких" формально і містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, проте склад кримінального правопорушення відсутній, та вказані дії носять цивільно-правовий характер, вирішення якого не належить до компетенції органів досудового розслідування.
25. Поряд з цим, Фермерське господарство зверталося до Товариства з претензіями від 30.01.2024, в яких просило останнього усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом їх звільнення від самовільного зайняття.
26. Однак отримані Товариством 13.02.2024 претензії, були залишені без жодного реагування.
27. Разом з тим, суди також встановили, що між учасниками цієї господарської справи існують судові провадження у цивільних справах за позовними вимогами ТОВ "Агрофірма Корнацьких" до ФГ "Магнат 2021" та третіх осіб у даній справі щодо витребування на користь ТОВ "Агрофірма Корнацьких" спірних земельних ділянок та про скасування державної реєстрації прав оренди ФГ "Магнат" на ці ділянки, набутих на підставі Договорів оренди, на які у справі № 915/308/24 Позивач посилається як на підставу законного володіння відповідними землями. 
28. За результатом розгляду та подальшого апеляційного перегляду відповідних цивільних справ Миколаївський апеляційний суд ухвалив:
- постанову від 24.09.2024 у справі № 479/681/23 (розглядався позов ТОВ "Агрофірма Корнацьких" до ОСОБА_2 та ФГ "Магнат 2021" про витребування земельної ділянки, площею 5,2498 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0208, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ "Магнат 2021" задовольнив, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15.07.2024 скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ "Агрофірма Корнацьких" відмовив;
- постанову від 03.09.2024 у справі № 479/682/23 (розглядався позов ТОВ "Агрофірма Корнацьких" до ОСОБА_3 та ФГ "Магнат 2021" про витребування земельної ділянки, площею 5,15 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0118, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ "Магнат 2021" задовольнив, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024 скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ "Агрофірма Корнацьких" відмовив; 
- постанову від 25.09.2024 у справі № 479/683/23 (розглядався позов ТОВ "Агрофірма Корнацьких" до ОСОБА_4 та ФГ "Магнат 2021", про витребування земельної ділянки, площею 5,15 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0117, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ "Магнат 2021" задовольнив, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024 скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ "Агрофірма Корнацьких" відмовив; 
- постанову від 24.09.2024 у справі № 479/684/23 (розглядався позов ТОВ "Агрофірма Корнацьких" до ОСОБА_1 та ФГ "Магнат 2021" про витребування земельної ділянки, площею 5,2497 га з кадастровим номером 4823980400:02:000:0207, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ "Магнат 2021" задовольнив, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22.07.2024 скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ "Агрофірма Корнацьких" відмовив. 
29. Наведені постанови Миколаївського апеляційного суду набрали законної сили.
30. Як вже зазначалося, виходячи з наведених, зокрема й преюдиційних для цієї справи обставин неукладеності договорів оренди, які Товариство вважало правовими підставами правомірного користування спірними земельними ділянками (рішення суду у справах № 479/615/21, № 479/616/21, № 479/663/21, № 479/84/22), недоведеності обставин порушення його прав у спірних правовідносинах (рішення суду у справах № 479/681/23, 479/682/23, № 479/683/23, № 479/684/23), а також чинності Договорів оренди згаданих земельних ділянок, укладених ФГ "Магнат 2021" з Третіми особами, суди попередніх інстанцій виснували про доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог і за цим такі вимоги задовольнили.
31. Здійснивши касаційний перегляд оскаржених рішення і постанови, колегія суддів Верховного Суду з висновками судів попередніх інстанцій погоджується, вважає їх такими, що зроблені з правильним застосовуванням та дотриманням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своєї позиції суд касаційної інстанції зазначає таке. 
32. Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
33. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного кодексу України).
34. Як слідує із встановлених обставин цієї справи, ФГ "Магнат 2021" є належним землекористувачем спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 4823980400:02:000:0207, 4823980400:02:000:0208, 4823980400:02:000:0118, 4823980400:02:000:0117, оскільки між ним і власниками вказаних земельних ділянок укладені відповідні Договори оренди та проведена державна реєстрація права оренди щодо цих земельних ділянок.
35. За положеннями частини другої статті 152 Земельного кодексу України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
36. Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
37. Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 у справі № 1940/1655/18 виснував, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є самовільним заняттям земельної ділянки.
38. У постанові Верховного Суду від 05.01.2024 у справі № 367/7905/18 суд касаційної інстанції сформулював правовий висновок про те, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або вчинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).
39. Суди попередніх інстанцій констатували, що будь-які докази на підтвердження факту набуття Товариством речового права на спірні земельні ділянки у матеріалах справи відсутні. 
40. Навпаки, відсутність такого права підтверджується, у тому числі, рішеннями Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.07.2022 у справах № 479/615/21, № 479/616/21, № 479/663/21, № 479/84/22, які набрали законної сили ще у 2022 році.
41. Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом у цій справі, ФГ "Магнат 2021" стверджувало, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких" без будь-яких правових підстав самовільно зайняло спірні земельні ділянки, здійснило їх засівання, а відтак зобов`язано ці ділянки звільнити. Зі свого боку Товариство вказані твердження заперечувало та зазначало, що вказаних земель не займає. 
42. Встановлюючи обставини самовільного зайняття Відповідачем спірних земельних ділянок, суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
43. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
44. 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 цього Кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції.
45. Таким чином, стаття 79 ГПК України закріпила в господарському процесі стандарт доказування "вірогідності доказів".
46. Як правильно відмітили суди попередніх інстанцій, стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
47. Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
48. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
49. У контексті наведеного суди попередніх інстанцій врахували, що в ході розвитку спірних правовідносин Відповідач самостійно наполягав, що укладені між ним та власникам спірних земельних ділянок договори оренди є чинними і що він до теперішнього часу продовжує сплачувати орендну плату на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказане, на думку судів, дає підстави вважати, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких" само підтверджує обставини використання земельних ділянок 4823980400:02:000:0117, 4823980400:02:000:0118, 4823980400:02:000:0207, 4823980400:02:000:0208, а факт сплати ним коштів за використання вказаних земельних ділянок підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.
50. Крім того, суди відмітили, що у матеріалах даної справи наявні пояснення Третіх осіб (власників земельних ділянок), відповідно до яких вони визнають факт використання ТОВ "Агрофірма Корнацьких" земельних ділянок, що надані в оренду ФГ "Магнат 2021".
51. Також за висновками судів попередніх інстанцій додатково про використання Відповідачем спірних земельних ділянок свідчать обставини його звернення до суду з цивільними позовами у справах № 479/681/23, № 479/682/23, № 479/683/23 і № 479/684/23, у яких він посилався на недійсність Договорів оренди, укладених між ФГ "Магнат 2021" та власниками спірних земельних ділянок, просив витребувати спірні земельні ділянки з незаконного володіння та користування Позивача та скасувати записи про державну реєстрацію права оренди останнього.
52. Виходячи з наведеного, суди дійшли висновку про те, що надані Позивачем докази з більшою вірогідністю підтверджують обставини того, що Відповідач безпідставно займає спірні земельні ділянки, а враховуючи, що право користування цими земельними ділянками у ТОВ "Агрофірма Корнацьких" у законний спосіб не виникло, здійснення ним обробітку вказаних земель чи іншим чином користування ними суперечить волі їх законного землекористувача - ФГ "Магнат 2021" та створює перепони для останнього у здійсненні права користування орендованими земельними ділянками. 
53. Оскільки відповідно до частини першої статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, суди попередніх інстанцій виснували про обґрунтованість позовних вимог Фермерського господарства і, відповідно, заявлені вимоги задовольнили. 
54. Розглядаючи доводи касаційної скарги Відповідача у цій частині, Верховний Суд зауважує, що такі доводи є виключно формою незгоди з наведеними висновками судів попередніх інстанцій в частині оцінки доказів та по суті є проханням про повторний перегляд матеріалів справи, переоцінку доказів та встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення додаткового апеляційного перегляду. Питань же права чи правозастосування подана касаційна скарга не містить, а відтак спірні правовідносини не потребують втручання Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.
55. Твердження ж скаржника про неврахування судами при прийнятті оскаржуваних рішень висновків суду касаційної інстанції, викладених у постановах від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц, від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20, від 26.05.2020 у справі № 911/2968/17, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 118.11.2019 у справі № 908/374/19, від 26.09.2019 у справі № 910/17433/18, від 04.04.2019 у справі № 910/2655/18, від 19.07.2023 у справі № 414/355/21, від 26.04.2023 у справі № 192/1903/19, від 12.01.2022 у справі № 520/13586/18, від 05.12.2022 у справі № 490/6057/19-ц, від 25.11.2021 у справі № 914/2494/19, від 02.06.2021 у справі № 569/10336/18, від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17, від 04.09.2020 у справі № 311/2145/19 є безпідставними, позаяк надані касаційним судом у згаданих постановах висновки стосуються загальних підходів до оцінки доказів при з`ясуванні обставин будь-якої господарської справи, а тому вони не можуть бути покладені у заперечення висновків судів попередніх інстанцій у даній справі, які ґрунтуються на оцінці судами іншої сукупності доказів та за іншого предмета доказування.
56. Колегія суддів нагадує, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
57. Звідси Верховний Суд не вбачає підстав вважати наведені висновки судів попередніх інстанцій неправильними, оскільки такі висновки зроблено судами на підставі здійсненої за своїм внутрішнім переконанням оцінки зібраних у справі доказів та з неухильним дотриманням процесуальних норм.
58. За наведеного, заявлена у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України в межах касаційного провадження у цій справі свого підтвердження не знайшла. Неправильного застосування чи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права скаржником суду касаційної інстанції не доведено.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
59. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
60. Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
61. Під час касаційного розгляду Верховний Суд не встановив неправильного застосування чи порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Оскаржені рішення і постанова ухвалені за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи відміни, за мотивів наведених у касаційній скарзі, судова колегія Касаційного господарського суду не вбачає.
Судові витрати
62. В порядку приписів статті 129 ГПК України судовий збір за подання касаційної скарги покладається на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" залишити без задоволення. 
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 і рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/308/24 залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.