ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/10411/23
адміністративне провадження № К/990/32677/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 320/10411/23
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідінвест Груп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Мельничук В. П., Василенко Я. М., Костюк Л. О.) від 25 липня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідінвест Груп» (далі - ТОВ «Сідінвест Груп») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03 січня 2023 року:
- № 4890411 згідно якого, збільшено суму ПДВ, яка за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету на 1 438 353 грн та суму штрафної (фінансової) санкції (10%) 143 835,30 грн;
- № 5020411 (форма «В4») згідно якого, зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 161 321 грн;
- № 5560411 згідно якого, збільшено суму ПДВ, яка за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету на 2 401 706 грн та суму штрафної (фінансової) санкції (50%) 1 200 853 грн.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зокрема вказує, що він правомірно використав своє право на податковий кредит до встановлення наявності чи відсутності у контрагента позивача ТОВ «СТАРТСІД» (ідентифікаційний код 43679252) можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки. При цьому, позивач не має нести відповідальність за те, державними органами обмежено функціонування ЄРПН у період воєнного стану та створено перешкоди у виконанні платниками податкових обов`язків із реєстрації податкових накладних.
Додатково в уточненнях до адміністративного позивач зазначає, що відповідач під час проведення перевірки припустився грубих порушень її проведення, зокрема, пропустив граничні строки проведення камеральних перевірок. Зокрема вказує, що відповідачем при складанні актів перевірки порушено пряму норму Податкового кодексу України (далі - ПК України) - підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення», яка встановлює граничні терміни проведення та завершення камеральної перевірки - не пізніше 20 вересня 2022 року та складено акти перевірок від 19 жовтня 2022 року.
3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року, та прийнято у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Сідінвест Груп» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 січня 2023 року № 5560411, № 4890411, № 5020411.
5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 21 серпня 2024 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року залишити в силі.
6. Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
7. Через систему «Електронний суд» 19 вересня 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому, позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
8. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі пункту 200.10 статті 200, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та у порядку статті 76, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2022 року, наданої ТОВ «Сідінвест Груп», а саме податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року реєстраційний № 9124399803 від 13 липня 2022 року, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно заявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за квітень 2022 року (реєстраційний № 9126535666 від 14 липня 2022 року), за результатами якої складено акт від 19 жовтня 2022 року № 31151/ж5/26-15-04-11-03/43680394.
10. Відповідно до висновку акту, дані камеральної перевірки свідчать про порушення ТОВ «Сідінвест Груп» вимог:
- пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до завищення в декларації з ПДВ за квітень 2022 року суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 161 321 грн, та до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету в декларації з ПДВ за квітень 2022 року на суму 1 115 452 грн;
- пункту 200.1 статті 200 ПК України, що призвело до неправомірного зменшення суми ПДВ, нарахованої за квітень 2022 року у розмірі 322 901 грн.
11. На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 03 січня 2023 року:
- № 4890411, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 582 188 грн, з яких 1 438 353 грн нараховано за податковими зобов`язаними та 143 835 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
- № 5020411, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 161 321 грн.
12. Також, Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі пункту 200.10 статті 200, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2022 року, наданої ТОВ «Сідінвест Груп», а саме податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року реєстраційний № 9125302929 від 14 липня 2022 року, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно заявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за травень 2022 року (реєстраційний № 9125647080 від 14 липня 2022 року, № 9126635744 від 14 липня 2022 року), за результатами якої складено акт від 19 жовтня 2022 року № 31152/ж5/26-15-04-11-03/43680394, в якому встановлено порушення ТОВ «Сідінвест Груп» пункту 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 ПК України, що призвело до заниження позитивних нарахувань, які підлягають сплаті до бюджету в декларації з ПДВ за травень 2022 року на суму 2 401 706 грн.
13. На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 03 січня 2023 року № 5560411, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3 602 559 грн, з яких 2 401 706 грн нараховано за податковими зобов`язаними та 1 200 853 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
14. Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15.  Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивач формував податковий кредит, суми податкових зобов`язань з ПДВ за квітень та травень 2022 року за показниками податкових накладних отриманих від контрагента, реєстрація яких була зупинена, та відповідно до поданих уточнюючих розрахунків до зазначеної податкової звітності невірно відкоригував суми показників в рядках декларацій з ПДВ.
16. Судом першої інстанції наголошено, що під час формування податкової звітності та подання уточнюючих розрахунків до неї в разі самостійного виявлення має відбуватись за наслідками перевірки статусу отриманих від контрагента податкових накладних, які підлягали відповідної реєстрації останнім в ЄРПН, маючи достатній час, визначений ПК України, подати належну, в разі необхідності відкориговану звітність за наявності підтверджуючих на те прав та документів, мати та використовувати право на належне заповнення податкової звітності та в разі неможливості виконати податкові обов`язки повідомити про такі обставини контролюючий орган.
Посилання Позивача на відсутність обов`язку нести відповідальність за дії чи бездіяльність контрагента щодо своєчасності та належної реєстрації в ЄРПН податкових накладних, суд першої інстанції вважав необґрунтованим, оскільки чинне податкове законодавство передбачає відповідальність платника за подання та формування в податковій звітності показників відповідних сум податкового кредиту, сум відшкодування з бюджету ПДВ за рахунок наявності підтверджуючих документів, що виключає за собою перенесення відповідальності з платника, який формує таку податкову звітність на платника, який надав/зареєстрував податкові накладні в ЄРПН, реєстрація яких була зупинена.
17. Водночас надаючи оцінку твердженням позивача стосовно процедурних порушень, допущених контролюючим органом, під час проведення перевірки суд зауважив, що в даній справі порушення відповідачем строків проведення камеральних перевірок не є підставою для скасування спірних податкових повідомлень рішень враховуючи те, що строки проведення такої перевірки не вплинули на встановлені в її ході порушення, та що позивачем не спростовано та не доведено встановлені та зафіксовані контролюючим органом вчинені порушення податкового законодавства.
18. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем при складанні Актів перевірки порушено пряму норму ПК України - підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яка встановлює граничні терміни проведення та завершення камеральної перевірки - не пізніше 20 вересня 2022 року, та складено Акти перевірок 19 жовтня 2022 року.
19. При цьому, на переконання апеляційного суду, проведення камеральної перевірки після граничного строку її проведення, встановленого підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу вищевказаних вимог Закону.
20. Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки проведення камеральних перевірок у даній адміністративній справі відбулося поза межами максимально встановленого строку на їх проведення, і це є процедурним порушенням, що свідчить про їх незаконність, спірні податкові повідомлення-рішення від 03 січня 2023 року № 5560411, № 4890411, № 5020411 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
22. Як на підставу для касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
23. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 29 листопада 2023 року по справі № 640/8338/21 та від 23 квітня 2020 року по справі № 813/1790/18.
24. Скаржник наголошує, що порушення податковим органом строку проведення перевірки не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.
25. Водночас, апеляційної інстанції мотивуючись тільки формальними підставами скасував рішення суду першої інстанції, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
26. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
27. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
28. Так, за змістом підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
29. Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
30. Пунктом 31.1 статті 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
31. Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
32. Положеннями підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
33. За приписами пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
34. Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
35. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
36. За змістом абзаців 1, 2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків).
37. Відповідно до пунктів 76.1-76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
38. Особливість камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок або інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється.
39. Таким чином, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.
40. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статтею 86 ПК України.
41. За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.2 статті 86 ПК України).
42. Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, згідно з яким - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
43. Як було встановлено судами попередніх інстанцій контролюючим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Сідінвест Груп»: 
декларації з ПДВ за квітень 2022 року від 13 липня 2022 року № 9124399803;
уточнюючого розрахунку від 14 липня 2022 року № 9126535666 з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року, до декларації з ПДВ від 13 липня 2022 року №9124399803;
декларації з ПДВ за травень 2022 року від 14 липня 2022 року № 9125302929;
уточнюючих розрахунків від 14 липня 2022 року № 9125647080, № 9126635744, № 9127447721 з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2022 року, до декларації з ПДВ від 14 липня 2022 року № 9125302929.
44. При цьому, вказаною перевіркою встановлено, що до складу податкового кредиту квітень та травень 2022 року позивачем були включені суми та відповідно сформовано податковий кредит за рахунок включення формування податкового кредиту за рахунок включення податкових накладних не зареєстрованих в ЄРПН, а саме, включені до податкового кредиту податкові накладні на момент подання звітності ТОВ «Сідінвест Груп» мали статус «реєстрацію зупинено» по контрагенту ТОВ «СТАРТСІД» (податковий номер 43679352).
45. Позивач заперечував щодо суті виявленого під час перевірки порушення. Також, наголошував на тому, що камеральна перевірка проводилась працівником податкового органу поза межами максимально встановленого строку на її проведення та всупереч підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, згідно якого камеральна податкова перевірка повинна здійснюватись в терміни як для звітного періоду лютий, березень, квітень, травень 2022 року. Тобто розпочинатись на наступний день після 20 липня 2022 року та завершитись не пізніше 20 вересня 2022 року.
46. Надаючи оцінку таким доводам позивача, колегія суддів виходить з наступного.
47. Згідно з підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів);
в) фактичних перевірок.
Камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди:
- лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022 року та завершуються не пізніше 20 вересня 2022 року;
- червень, липень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 серпня 2022 року та завершуються не пізніше 20 жовтня 2022 року.
48. Таким чином, вищевказаними нормами ПК України встановлено особливий строк проведення камеральних податкових перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість, зокрема за квітень, травень 2022 року, який стосується перевірки як податкових декларацій з податку на додану вартість, так і уточнюючих розрахунків до них.
49. Зокрема, зі змісту вказаних норм вбачається, що камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Сідінвест Груп» за квітень 2022 року, травень 2022 року, мала бути розпочата на наступний день після 20 липня 2022 року та завершитися не пізніше 20 вересня 2022 року.
50. Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, зокрема строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені.
51. Таким чином, у світлі наведених вище висновків у взаємозв`язку з встановленими судами обставинами наявні підстави вважати про проведення відповідачем камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Сідінвест Груп» за квітень 2022 року, травень 2022 року після граничного строку її проведення, встановленого підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
52. Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
53. У розвиток зазначеного підходу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
54. Суд касаційної інстанції погоджується із висновком апеляційного суду, що допущені податковим органом у розглядуваному випадку процедурні порушення при проведенні камеральної перевірки є такими, що тягнуть протиправність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки вони прийняті за результатами перевірки, яка проводилася після закінчення встановленого для її проведення строку без законних підстав.
55. Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1 частини другої статті 2 КАС України).
56. Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (підпункт 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України).
57. Встановлені у підпункті 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України межі для проведення перевірки визначають період надання посадовим особам податкового органу повноважень на проведення податкової перевірки. Порушення визначених строків свідчить про вжиття заходів із проведення перевірки поза межами наданих повноважень. За таких обставин акт перевірки, який є носієм доказової інформації та містить висновки податкового органу за наслідками проведеної перевірки, не може бути визнаний належним та допустимим доказом.
58. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, що у спірному випадку допущені відповідачем порушення процедури проведення перевірки є істотними і тягнуть за собою скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень без надання правової оцінки по суті виявлених порушень.
59. З урахуванням викладеного, касаційна скарга, в межах її доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, задоволенню не підлягає. Постанова апеляційного суду є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки апеляційного суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.
60. Згідно з частиною третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
61. Відповідно до 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 320/10411/23 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді І. В. Дашутін
О. О. Шишов